ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 2, 2003-03-24 10:00

שלום שמחון: שלום לכולם.

שלום שמחון: אני פותח את הישיבה הראשונה של ועדת הכלכלה.

שלום שמחון: ברשותכם, גם בשל העובדה שאני קצת "משופע", יהיה לי קצת קשה להרים את הקול.

שלום שמחון: הנושא הראשון שבחרנו לעסוק בו הוא נושא תאונות הדרכים, ראשית משום שבכנסת הקודמת הוועדה עשתה עבודה יוצאת מן הכלל בנושא תאונות הדרכים – הייתה כאן ועדת חקירה, ויש לנו כוונה להמשיך את מה שנעשה בכנסת הקודמת באמצעות ועדת משנה שיעמוד בראשה אחד מחברי הוועדה; נראה אחר כך את הנטיות השונות.

שלום שמחון: אך מעבר לכך הכנסת מקיימת היום יום דיון בנושא תאונות הדרכים.

שלום שמחון: היה לנו חשוב לפתוח בנושא זה, גם משום שאנחנו רואים חשיבות רבה בעיסוק הוועדה בנושא תאונות הדרכים, וגם כדי לסמן את העובדה שיש לנו כוונה לעסוק בעניין ולהיות לו לנדבך נוסף לצד הגורמים השונים שעוסקים בנושא, בדיונים בוועדה ובכנסת בכלל.

שלום שמחון: עדיין לא נפגשתי עם כל חברי הוועדה כדי לראות מי יקבל עליו את הובלת הנושא הזה מטעם הוועדה, כפוף ליושב-ראש הוועדה.

שלום שמחון: את הדברים האלה נראה בהמשך.

יעקב רז: אדוני היושב-ראש, חברי-הכנסת, ברשותכם אתייחס במילה לסיפה של דבריו של יושב-ראש הוועדה.

יעקב רז: אני לא יודע כמה מהאנשים בישראל יודעים שבשנתיים האחרונות, רק באינתיפאדה האחרונה, נהרגו 28 שוטרים בשל פעילות פח"ע או לצורך מניעת פעילות כזאת.

יעקב רז: נפצעו כ-160 שוטרים, חלקם פצועים קשה ונשארו נכים לכל ימי חייהם; וכל זה רק באינתיפאדה האחרונה.

יעקב רז: אני לא כולל בהרוגים קצינים כמו רפ"ק סילברה ז"ל, שנהרג במרדף אחרי סוחרי סמים, אני מדבר רק אל אירועי מניעת פח"ע.

יעקב רז: להוציא תכנית פרטנית כזאת דווקא בתקופת כוננות שיא, תכנית שתוקעת סכין בגב המשטרה – אני חושב שזה דבר שאסור היה שייעשה.

יעקב רז: אני מקווה שהנושא לא יעבור בממשלה מחר ונוכל להמשיך ולעשות את מה שמוטל על משטרת ישראל לעשות.

יעקב רז: בכל מקרה אני מודה על הגיבוי ועל הדברים החמים.

יעקב רז: אתחיל במצגת השקפים.

יעקב רז: אני מציג את השקף הראשון: מבנה אגף התנועה.

יעקב רז: אגף התנועה הוא אגף חדש שהחל לעבוד במשטרת ישראל בינואר 1998.

יעקב רז: לפני כן הוא היה מחלקה קטנה באג"מ, מחלקת מטה מצומצמת.

יעקב רז: לאחר שמשטרת ישראל, בתהליך אסטרטגי, ראתה חשיבות לנושא הלחימה בתאונות הדרכים – או לנושא הזרמת התנועה, תביעה ונוכחות – הוקם אגף התנועה, שבראשו עומד ניצב.

יעקב רז: יש לאגף מטה מצומצם בנושא של אג"ת – ייעוץ ארגוני.

יעקב רז: בסעיף הייעוץ הארגוני כאן מדובר בעצם בקצינה אחת, זה לא מערך שלם.

יעקב רז: באגף יש מחלקות מטה וכן נמצאת בו משטרת התנועה הארצית, שהיא הגוף האופרטיבי המרכזי.

יעקב רז: אני מציג שקף נוסף:

יעקב רז: מערך התנועה – מספר עובדים.

יעקב רז: כשמדברים על הלחימה בתאונות הדרכים במדינת ישראל הכוונה לכיסוי שטח של שבעה ימים בשבוע, 365 יום בשנה, שלוש משמרות ביממה.

יעקב רז: בעצם מדובר בסך הכול ב-2,038 איש ברוטו.

יעקב רז: מתוך כל האנשים האלה יש כ-198 עורכי דין, הם משמשים כתובעים בבית המשפט בתיקי תאונות הדרכים.

יעקב רז: יש 222 בוחנים – חוקרים שיוצאים בעקבות תאונת הדרכים כדי לחקור אותה ולקבוע את האשמה ולהכין את התיק לתובעים.

מל פולישוק-בלוך: בכמה מקרים מסתבר שהפניות צודקות?

משה בן זיקרי: האחוז נמוך מאוד.

מל פולישוק-בלוך: אז אולי זה סתם מיותר?

יעקב רז: אין לי אחוזים מדויקים, אבל פונים רק לא רק בטענות של צדק אלא גם בבקשות להקלה: טוענים שהמצב הכלכלי קשה.

יעקב רז: מפנים גם פניות לנשיא המדינה והנשיא קובע את שיעור התשלום לכל דו"ח – 30% או 50% וכולי – ואז מדור פניות הנהגים הוא שעוסק בכך.

יעקב רז: כלומר האנשים האלה עוסקים במגוון רחב של פניות.

יעקב רז: למשל המרות לאזהרה: לפעמים האזרח כותב שהוא אכן נסע מהר, אבל הוא נוהג כבר 30 שנה וזאת הפעם הראשונה שלו.

יעקב רז: במקרה כזה יש לי סמכות להמיר לו את הדוח באזהרה.

יעקב רז: מחלקת פניות הנהגים היא שבודקת אם הנהג עומד בקריטריונים לכך והיא מביאה אליי או לראש מחלקת התנועה את הבקשות האלה לחתימה.

יעקב רז: בכל מקרה התוצאה היא שבכל דוח רביעי פונים – זהו אחוז גבוה.

מל פולישוק-בלוך: כי יש לאן לפנות.

מל פולישוק-בלוך: אולי אנחנו רחמנים מדי?

מל פולישוק-בלוך: אולי 52 הקצינים יכולים להיות במקום אחר?

יעקב רז: אני סבור שטוב שיש לנו מדור פניות נהגים.

יעקב רז: לדעתי זה חלק משירות לציבור.

יעקב רז: אני חושב שהציבור זכאי לקבל שירות בנושא זה לפני שהוא רץ לבית המשפט, אף-על-פי שזה מטריד.

מל פולישוק-בלוך: לכן אני מדברת על 52 האנשים האלה.

יעקב רז: אבל אני חושב שלאזרח צריכה להיות כתובת.

יעקב רז: לדעתי זאת השקעה נכונה.

יעקב רז: האזרח צריך לדעת שיש לו כתובת, שהוא יכול לפנות.

שלום שמחון: השאלה של חברת-הכנסת פולישוק-בלוך נכונה.

שלום שמחון: מדובר באחוז אחד מכל כוח האדם שעוסק במשהו שלא נוגע באופן ישיר לאכיפת תאונות הדרכים.

שלום שמחון: אלה 52 איש מתוך 6,000 איש, נכון?

יעקב רז: לא, הם מתוך 2,038 איש.

שלום שמחון: זה אחוז גבוה בהרבה.

שלום שמחון: זה המון.

מל פולישוק-בלוך: מעבר לכך, לדעתי יכולה גם להיות לכך השפעה לרעה.

מל פולישוק-בלוך: אחר כך ניצב רז יספר לנו ודאי על העבריינים החוזרים, על המועדים לפורענות.

מל פולישוק-בלוך: אבל מה אם הם יודעים שיש להם ערוץ כזה שבו אפשר בשיטה הישראלית לסדר התחמקות מעונש?

יעקב רז: לא מתחמקים כך מעונש.

מל פולישוק-בלוך: אבל אלה הקלות, זהו עוד ערוץ שאפשר לפנות אליו כדי להתחמק – וזאת הרי המטרה.

מל פולישוק-בלוך: ולכן גם אם אחוז או שניים מהאנשים צודקים, או אפילו עשרה אחוז, אולי המדור הזה מקל על הראייה של העבריינים איך אפשר לעשות את זה שוב.

יעקב רז: כלומר הטענה היא שזהו מין מסלול "קומבינה"; לא, זה לא כל כך מסתדר כך.

יעקב רז: כשמקבלים את הבקשה אנחנו מודיעים לפונה שאם בקשתו תידחה משום שהוא לא עומד בקריטריונים ויעברו 90 יום – הוא יקבל תוספת של 50% לקנס, על-פי חוק.

יעקב רז: כלומר, גם המחוקק חשב על כך.

יעקב רז: אני אישית סבור שלמרות כל העומס שבכך, בהיבט השירות לאזרח אני ממליץ להשאיר את הערוץ הזה.

יעקב רז: אני עובר לשקף הבא: משאבים במערך התנועה.

יעקב רז: יש לנו בסך הכול 327 ניידות שעוסקות בתחום התנועה.

יעקב רז: יש 33 אופנועים שפועלים יותר בצירים הבין-עירוניים, ויש 106 קטנועים שפועלים בעיקר בתחום העירוני.

יעקב רז: מכשיר נוסף הוא הממל"ז – מד מהירות לייזר.

יעקב רז: יש לנו 110 יחידות של המכשיר הזה.

יעקב רז: זהו מכשיר חדש שרק לפני שבועיים קיבלנו ממכון התקנים אישור לתקינות ולאמינות שלו.

יעקב רז: מכשיר נוסף הוא מכשיר אמריקני, הווסקאר, שמודד תוך כדי נסיעה.

יעקב רז: המולטנובה 6F חייבת להיות בכלי רכב עומד.

יעקב רז: אך הווסקאר מודד תוך כדי נסיעה.

יעקב רז: הניידת נוסעת אחרי רכב שמשתולל בכביש, ולצד העברות היא גם מודדת אותו מבחינת המהירות.

מל פולישוק-בלוך: לפי השקף יש עשרה ינשופים – זה מספיק?

יעקב רז: לא, זה לא מספיק.

יעקב רז: נוגעים כאן בפצע וצריך לעבור להיבטים התקציביים.

יעקב רז: מצלמה, למשל, עולה 250,000 ש"ח לפני הצבתה.

יעקב רז: אחרי ההצבה והתקורות מדובר ב-300,000 ש"ח.

יעקב רז: זהו ציוד יקר מאוד.

יעקב רז: אנחנו מרחיבים ומוסיפים משנה לשנה.

יעקב רז: לטעמי 10 מכשירי ינשוף הם מעט מדי במדינת ישראל.

יעקב רז: אני לא זוכר מה עלות המכשיר הזה אבל גם הוא עולה כמה אלפי דולרים.

יעקב רז: זה מכשיר חדש יחסית; הוא מבצע את הבדיקות ומוציא פלט, וזאת הוכחה לבית המשפט.

יעקב רז: נדמה לי שאנחנו רוכשים עוד שלושה מכשירים כאלה.

יעקב רז: אבל בסך הכול, כשאנחנו מקיימים מבצעים בימי שישי אנחנו מרכזים את עשרת המכשירים האלה יחד עם נשיפונים – מכשיר נוסף שנותן אינדיקציה בנוגע לשכרות.

יעקב רז: זה מספק בשלב הראשון, כי במדינת ישראל אי-אפשר לומר שיש בעיה של שכרות.

יעקב רז: לשמחתי אנחנו רחוקים מלהכריז על הנושא בעיה.

גלעד ארדן: מה מחירו של אקדח לייזר?

משה בן זיקרי: כמה אלפים.

גלעד ארדן: אני מנסה להבין למה יש כל כך מעט מצלמות מהירות נייחות אף-על-פי שההפעלה השוטפת שלהן זולה יותר לכאורה, כי הרי לא צריך שוטר בשביל זה.

יעקב רז: הסיבה היא הפער במחירים.

גלעד ארדן: זאת הסיבה היחידה?

יעקב רז: כן.

יעקב רז: אנחנו מקבלים יכולת כספית לרכוש ארבע או חמש מצלמות בשנה, ואלה לא מצלמות דיגיטליות.

יעקב רז: אנחנו רוצים לעבור למצלמות דיגיטליות כי צריך להפסיק עם המצלמות שצריך להחליף בהן את הסרט אחת לשבוע או אחת לשבועיים, ואחר כך מפענחים אותו ושולחים אותו לאזרח אחרי ארבעה חודשים.

יעקב רז: האזרח לא זוכר את המקרה במצב כזה, ואין סמיכות בין העברה לענישה.

יעקב רז: מדינת ישראל צריכה לעבור לשיטה הדיגיטלית, ואז אם נעברה עברה רואים את זה בזמן אמת במרכז הפענוח, השוטר רואה את מספר המכונית, מאמת שאכן העברה נעברה, מדפיס את הדוח והוא מגיע לאזרח אחרי שלושה ימים.

יעקב רז: האזרח יכול לזכור אם הוא נהג במכונית או לא, ויש קשר וסמיכות בין ביצוע העברה לענישה – וזהו בהחלט אלמנט חשוב מאוד.

יעקב רז: כל זה טוב בהרבה על מצב שבו כעבור שנה פתאום מקבלים דוח – ואני אומר זאת על דרך ההגזמה.

יעקב רז: משימה נוספת היא הסדרת תנועת כלי הרכב – הכוונה היא לאחריות שלנו לנושא של הזרמה.

יעקב רז: זאת לטעמי אחת הבעיות הקשות של מדינת ישראל.

יעקב רז: לדעתי אם לא ניתן את הדעת לנושא הזרמת התנועה במדינה בתוך שנים ספורות נהיה בקריסה, כי יש כאן פער גדול מאוד בין תוספות הנסועה על הכביש לבין התשתיות.

יעקב רז: זה דומה לסיר ששופכים לתוכו מים.

יעקב רז: בשלב מסוים הסיר מתמלא וגולש, ואז יש שתי אפשרויות: להרחיב את הסיר – להרחיב תשתיות – או לסגור את הברז – לא להוסיף עוד מכוניות לכביש.

יעקב רז: אנחנו נמצאים בנקודה קשה מאוד.

יעקב רז: בביקור של הוועדה נציג את הפערים שנוצרים במשך השנים בין העלייה בנסועה – מספר כלי הרכב והנהגים – לבין העלייה בתשתיות.

יעקב רז: אפשר יהיה לראות את חוסר הפרופורציה ולהבין שבתוך כמה שנים נהיה במצב קשה מאוד.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו גם עוסקים במע"צ בוועדה הזאת, נכון?

מל פולישוק-בלוך: אחת הבעיות שלדעתי גורמת לאי-הסדרה של תנועה היא השיטה של מע"צ – היא פותחת אתרי פעילות ובנייה בכמה שיותר מקומות ואז המצב תקוע.

מל פולישוק-בלוך: זהו ודאי אחד מהמוקדים הראשונים לאי-הסדרת תנועה.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מומחית לנושא אבל אפשר לראות את זה בעיניים.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מדברת על ההיבט הכספי כאן – זה עניין בפני עצמו.

מל פולישוק-בלוך: עלינו לבוא בטענות למע"צ ולדרוש שהם יתחילו פרויקט אחד, יגמרו אותו ואז יעברו הלאה, ולא יפתחו בכל פעם פקקים חדשים במערכת.

יעקב רז: אני אתמוך בכך, אני זה שסובל.

שלום שמחון: השוטר הוא גם כמו מע"צ, גם הוא גורם לפקקים.

שלום שמחון: כשהמשטרה עומדת בצד, זה כבר פקק שיכול להימשך שעות.

מל פולישוק-בלוך: אבל נכון שמתנהגים אחרת.

יעקב רז: אנחנו הרי רוצים להשפיע על תרבות הנהיגה, אחד הגורמים המשפיעים הוא ההסתברות להיתפס: ככל שההסתברות גבוהה יותר התנהגות הנהג היא אחרת.

יעקב רז: שני ההיבטים הראשונים הם בעיניי בחצר של משטרת ישראל.

יעקב רז: בעניין ההסתברות להיתפס יש צורך בנוכחות שוטרים או בפריסת שוטרים, גם על-פי שיאים של התנועה.

יעקב רז: צריך לחשוב היטב איך פורסים את השוטרים באופן המושכל והנכון ביותר, במקומות שבהם הם בעייתיים באמת.

יעקב רז: אין טעם לפרוס אנשים במקום כלשהו רק בגלל שיש אנשים במשמרת.

יעקב רז: אחר כך אדבר על התפיסות בנוגע לפריסת השוטרים.

יעקב רז: אך הגורם השלישי, גורם חומרת העונש, הוא כבר עניינו של בית המשפט.

יעקב רז: הנושא הזה לא בחצר שלי, ולכן ברשותכם אמשיך הלאה.

מל פולישוק-בלוך: אבל אתם יכולים להציע הצעות.

יעקב רז: אסור לנו להשפיע על בית המשפט.

יעקב רז: אך יש לי מפגש עם שופטים חדשים בחודש הבא, ואני יכול לספר להם על מקרים ולהביא להם את המדיניות.

יעקב רז: אפשר לפעול רק בדרך הזאת.

שלום שמחון: אבל בדרך כלל אומרים שמה שהתובע שלכם מבקש, זה מה שנותנים.

יעקב רז: הלוואי.

יעקב רז: זה לא בדיוק כך.

מל פולישוק-בלוך: אני התכוונתי יותר לעניין החקיקה – כאן יש השפעה שלנו לעניין הזה.

אתי בנדלר: העונשים בחקיקה די חמורים באופן יחסי.

יעקב רז: אתן דוגמה לבעיה: אתם יודעים מה העונש לתאונת "פגע וברח" – כלומר שמישהו פוגע במישהו ומשאירו על הכביש שותת דם, ולא אחת גם גומר את חייו כך?

יעקב רז: נדמה לי שהעונש הקבוע בחוק הוא שבע שנים או תשע שנים.

יעקב רז: לטעמי זה זול.

אתי בנדלר: ומה העונש המקסימלי שנפסק על-ידי בתי המשפט?

משה בן זיקרי: שנתיים או שלוש שנים.

אתי בנדלר: אם כך האם יש טעם להחמיר את העונש בחקיקה?

יעקב רז: כן, כי לבית המשפט זה רמז.

יעקב רז: אם קובעים עונש מקסימלי מסוים, לעומת הריגה למשל, הוא מקבל אינדיקציה כלשהי.

אתי בנדלר: אני לא בטוחה שנעשו מחקרים שמוכיחים את ההנחה הזאת, שכל הזמן נוטים לדבר עליה – שכשמחמירים עונשים בית המשפט מבין את הרמז.

אתי בנדלר: אנחנו החמרנו עונשים בהרבה מאוד עברות ובפועל לא ראיתי החמרה בענישה.

אתי בנדלר: על כל פנים לא הובאו נתונים שמראים שההנחה הזאת מבוססת.

משה בן זיקרי: אגב, לפני ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא תאונות הדרכים הופיע השופט עזרא קמא וביקש להחמיר את הענישה.

מל פולישוק-בלוך: ייתכן שצריך לקיים דיון בנושא זה.

יעקב רז: השקף הבא שאני מציג משקף את כל מה שאמרתי בצורה סכמטית, מוצגות כאן כל אותן הנחות של בולטות, של אכיפה, של נוכחות.

יעקב רז: העיקרון השלישי הוא שיפור איכות החיים של המשתמשים בדרך.

יעקב רז: יש כמה עברות שהן לא בדיוק גרם תאונות דרכים, אך הן קשורות לתרבות הנהיגה: נסיעה על השוליים, חוסר סובלנות – עקיפה וכולי.

יעקב רז: לא תמיד זה גורם לתאונות הדרכים; אנחנו נותנים לנושא הזה דגש בשנה האחרונה.

יעקב רז: לדעתי זאת נקודה שבה אני יכול להיות שותף בהשפעה על תרבות הנהיגה.

אתי בנדלר: כשמדברים כאן על תאונות דרכים מדברים רק על תאונות עם נפגעים, נכון?

אתי בנדלר: בעצם המשטרה לא מתייחסת לתאונות אחרות, נכון?

יעקב רז: נכון שהכוונה רק לתאונות דרכים עם נפגעים.

יעקב רז: לא נכון שהמשטרה לא מתייחסת.

יעקב רז: אני מדבר על תאונות קטלניות ועל תאונות קשות ולא על תאונות של נזק בלבד, שלא מגיעות בכלל למשטרה, או על תאונות קלות.

יעקב רז: הסיבה היא חוסר היכולת שלנו להתמקד בכול – יש רק 222 בוחנים בכל מדינת ישראל.

יעקב רז: צריך לחלק את זה לשלוש משמרות ולהביא בחשבון שעובדים חמישה ימים בשבוע.

יעקב רז: התוצאה היא שבמשמרת אחת יש כ-50 בוחנים בכל מדינת ישראל – מאילת עד ראש-פינה.

יעקב רז: אלה היכולות.

מל פולישוק-בלוך: אני חוזרת להזכיר את 52 העובדים ההם.

מל פולישוק-בלוך: תיקחו משם.

יעקב רז: זה לא פשוט.

יעקב רז: לא פשוט להחליט שלאזרח לא יהיו כתובת ומענה.

יעקב רז: אני לא יודע אם זה הפורום להחליט.

שלום שמחון: אפשר להשתמש במתנדבים לשם כך.

יעקב רז: לא, למתנדבים אין סמכות לכך.

יעקב רז: נדרשת כניסה למאגרי מידע, יש בעיה עם חוק צנעת הפרט.

יעקב רז: אסור מהבחינה החוקית להשתמש במתנדבים, בגלל הנושאים האלה.

יעקב רז: אדגים את כוונתי:

יעקב רז: אנחנו פועלים לפי מיפוי ממוחשב במערכת "פוקוס" – תוכנה שפיתחו מהנדסים באגף התנועה.

יעקב רז: לכל מפקד תנועה, גם בשלוחה וגם בתחנת המשטרה, יש מערכת מיפוי מתוקשבת, ועל-פיה הוא צריך לתכנן איך הוא מפעיל את שוטרי התנועה.

יעקב רז: אדגים את שימושי המערכת:

יעקב רז: אני מציג שקף של מיפוי ממוחשב של העיר בת-ים.

יעקב רז: לפני שמפקד התנועה מפעיל את שוטרי התנועה הוא יכול לבקש מהמחשב חלוקה של תאונות לפי רחובות בבת-ים, בשנה הזאת לעומת השנה הקודמת.

יעקב רז: כך אפשר לראות את ריכוז התאונות ולדעת היכן לשים את רוב האנשים.

יעקב רז: מהשקף שאני מציג אפשר לראות שברחוב בלפור, הרחוב המרכזי, יש ריכוז של תאונות הדרכים.

יעקב רז: זה המקום שצריך להתמקד בו בנוכחות ובאכיפה.

יעקב רז: אני עובר לשקף הבא: תאונות דרכים לפי צמתים.

יעקב רז: הדוגמה כאן היא מהעיר באר שבע.

יעקב רז: רואים שבחלק התחתון, במקום שכתוב "העיר העתיקה", יש ריכוז של צמתים בעייתיים.

יעקב רז: לכן יש להציב שוטרים בצמתים חלק הדרומי בבאר שבע.

יעקב רז: ויש פרמטרים נוספים.

יעקב רז: רציתי להראות שיש מערכת ממוחשבת, ואני דורש מהקצינים שלי להפעיל נכון את 1,200 השוטרים.

יעקב רז: לא מציבים שוטר בכל רחוב, אלא יש לנתח ולמפות את הנתונים.

יעקב רז: כך מגיעים להפעלה מושכלת יותר של האנשים, הקטנועים, המכוניות ואמצעי האכיפה.

שלום שמחון: התוצאה היא שאף שהכול ממוחשב רוב האכיפה היא בתחום המהירות.

יעקב רז: בהמשך אגיע לפירוט האחוזים המוקדשים למהירות ותראו שלא הכול הולך לשם.

מל פולישוק-בלוך: זה ידוע.

יעקב רז: לפעמים יש משהו שכולם אומרים והוא נכנס כמושג, אך כשמתחילים לבדוק את הנתונים מסתבר שהמצב אחר.

יעקב רז: ייתכן שאנחנו לא טובים ביחסי ציבור.

מל פולישוק-בלוך: זה ברור.

יעקב רז: אשתדל לשפר.

יעקב רז: בגילי כנראה כבר מאוחר מדי.

יעקב רז: אין גם יחסי ציבור לאגף התנועה.

יעקב רז: אני יודע שהדעה הרווחת היא שהכי קל לפעול בתחום המהירות ולכן פונים לשם.

יעקב רז: זה לא נכון.

מל פולישוק-בלוך: להפך.

מל פולישוק-בלוך: לפעמים מהירות אטית גורמת ליותר פגיעות.

יעקב רז: אני מבקש להמשיך: אני מציג שקף המציג את שיטת הפעולה של הפעילות הממוקדת "פרויקט 12".

יעקב רז: לא אציג את כל הפרויקטים של האגף, אלא אשתמש בפרויקט זה כדוגמה לפעילות ממוקדת.

יעקב רז: בדקנו מהם 300 הקילומטרים של הקטעים האדומים ביותר במדינת ישראל – איפה היו הכי הרבה תאונות.

יעקב רז: לא חכמה להציב שוטרים בכביש מספר 1, אלא צריך לחפש בו את הקטע הקטלני ביותר.

לאה ורון: נייחד דיון לעניין הכבישים האדומים.

לאה ורון: הדיון עכשיו נוגע לאכיפה של עברות תנועה.

יעקב רז: בסדר.

יעקב רז: בפרויקט הזה, בהתמקדות בכבישים האדומים, התוצאות לשנת 2002 הן ירידה של 25% בתאונות קטלניות באותם כבישים; ירידה בהרוגים של 21%; ירידה של 25% בתאונות קשות; ירידה של 20% בפצועים קשה.

יעקב רז: אגב, השנה הרחבנו את הפרויקט מ-12 ל-19.

יעקב רז: לא קיבלתי תוספת של שוטר אחד, אבל שילבתי את המתנדבים בפרויקט, וכך אני מרחיב נוכחות.

שלום שמחון: יש נתונים על סוגי עברות התנועה בשנת 2002?

יעקב רז: בוודאי.

יעקב רז: אגיע לזה.

יעקב רז: אני יודע שמאוד נוח לקפוץ מיד על נושא האכיפה.

יעקב רז: אבל לפני ששוחטים אותי בנושא האכיפה, טוב יותר ללמוד, להכיר את האגף, לראות את הרציונל, את דרך העבודה, את הסד"כ והאמצעים.

שלום שמחון: אני לא מנסה לשחוט.

שלום שמחון: כאמור יש מערכת ממוחשבת שמנתחת ומראה היכן לפעול, צריך לדעת שאם מציבים מכמונת בכביש חוצה ישראל,

יעקב רז: אני מוכן להתדיין על כביש 6.

יעקב רז: ראשית לא מאבדים את השוטר במקום אחר.

יעקב רז: שנית זה כביש חדש יחסית.

יעקב רז: התרנו שם לנסוע במהירות של 110 קמ"ש אך ראינו אנשים נוסעים במהירות של 160 קמ"ש, סליחה, מצאנו גם מהירות של 190 קמ"ש.

יעקב רז: אתה מוכן שאנשים ייסעו במהירות של 190 קמ"ש בכבישי מדינת ישראל, חבר-הכנסת שמחון?

יעקב רז: אני לא מוכן לכך.

אבשלום וילן: היו שם הרבה תאונות?

יעקב רז: ודאי.

יעקב רז: נהג שמרשה לעצמו לנסוע 190 קמ"ש, מגיע למהירות של כ-70 מטר בשנייה.

יעקב רז: נהג שנוסע כך מסכן את עצמו ואת כולם.

מל פולישוק-בלוך: למה היא התלוננה, היא לא עברה עברה?

יעקב רז: היא נתפסה על מהירות.

יעקב רז: היא שאלה למה אוכפים במקום הזה.

יעקב רז: שלחתי לה מכתב עם הנתונים, והיא חזרה בה.

מל פולישוק-בלוך: תעשו חשבון כמה אתם חוסכים למדינה ואז תבואו למדינה, תראו כמה שההשקעה שלכם טובה.

יעקב רז: האוצר יודע את זה.

יעקב רז: אני מציג מגמות בהרוגים הולכי רגל בתאונות דרכים.

יעקב רז: בשנת 2002 ירדנו לראשונה לפחות מ-100 הרוגים.

יעקב רז: זה הנתון הנמוך ביותר מאז הקמת אגף התנועה.

יעקב רז: למרות זאת המספר הזה גדול.

יעקב רז: נמשיך להתמודד גם עם הנתונים האלה.

שלום שמחון: בשלב זה מצטרפים אלינו תלמידי בית הספר "אליאנס" בחיפה במסגרת פרויקט שנקרא "חוק ומשפט", שלום לכם.

יעקב רז: אני מציג נתונים בנוגע ליחידות הפסולים.

יעקב רז: יש במדינת ישראל כ-100,000 אנשים שפסולים לנהיגה מבחינה מנהלתית, שיפוטית וכולי.

יעקב רז: חלקם הגדול ממשיך לנסוע בכבישים.

יעקב רז: יש יחידות מיוחדות לטיפול בכך, ואני מעדיף לפרוס לוועדה את המידע הזה בביקור באגף התנועה.

יעקב רז: זהו נושא מעניין מאוד בכל הנוגע לדרכי העבודה, למה שניתן לעשות מבחינה שיפוטית ועוד.

שלום שמחון: לאיזו תקופה הם הורדו מהכביש?

יעקב רז: עד שתוקנו התקלות.

גבי בן הרוש: לפי המספר הזה כל משאית שנייה היא פוטנציאל לקטל.

גבי בן הרוש: המספרים מדברים בעד עצמם.

יעקב רז: יכול להיות.

יעקב רז: ייתכן גם שלמשאית אחת היו כמה תקלות.

גבי בן הרוש: יש בסך הכול 27,000 משאיות.

אתי בנדלר: סך הכול בארץ?

אתי בנדלר: זאת שאלה מאוד רלוונטית.

יעקב רז: אני רוצה לומר מילה על המתנדבים של היחידות המיוחדות.

יעקב רז: במהלך השנה הבנו שהסד"כ שלנו לא מספיק.

יעקב רז: הבנו גם שלא מקבלים תקנים – אם כי לא תיארנו לנו שנקבל את מה שעכשיו רוצים לתת לנו.

יעקב רז: בשנה הקודמת, בשנת 2002, הכפלנו את מספר המתנדבים.

יעקב רז: יש להדגיש שמדובר באזרחים שאנחנו מצדיעים להם.

יעקב רז: הם עוברים אצלנו הכשרה בשני שלבים, הם עובדים במדים, נותנים משמרת של שמונה שעות מלאות.

יעקב רז: מי שיראה אותם לא יבחין בין שוטר לבין מתנדב.

יעקב רז: יש להם הופעה של שוטר לכל דבר והם שוטרים לכל דבר.

יעקב רז: אם אנחנו לא קורסים, זה הרבה בזכות האזרחים האלה.

יעקב רז: בכל מקום צריך להציג את המצב הזה.

יעקב רז: אני מציג שקף בנוגע לנהגים הצעירים.

יעקב רז: אחת הבעיות של מדינת ישראל הייתה תמיד עניין החבר'ה הצעירים, כלומר הנהגים בני 17-24 בגלל ה"שוויץ", חוסר המיומנות וכולי.

יעקב רז: בשנה הקודמת השקענו גם בסופי שבוע וגם במבצעים מיוחדים שהתמקדו בצעירים.

יעקב רז: לעומת שנת 2001 הייתה ירידה במעורבות צעירים בתאונות דרכים, ירידה של 21%.

יעקב רז: עדיין המספר האבסולוטי של התאונות בתחום זה הוא גדול מאוד.

יעקב רז: משטרת ישראל חייבת להמשיך ולהשקיע בנושא הצעירים.

יעקב רז: זה נושא שאנחנו יכולים להשפיע עליו.

יעקב רז: אני עובר לשקף העוסק בחגירת חגורות הבטיחות מאחור.

יעקב רז: הוכח שהציבור לא מבין את המשמעות של החגירה מאחור.

יעקב רז: בשנת 2001 היו הרוגים רבים, ואילו הם היו חגורים כשישבו במושב האחורי היו נשארים בחיים.

יעקב רז: בשנת 2002 הגברנו את האכיפה.

יעקב רז: הירידה בהרוגים שקשורים בחגירת חגורות מאחור היא של 60%.

יעקב רז: כלומר, מקום שתוקפים אותו באופן נקודתי אחרי ניתוח ומיפוי – מגיעים בו להישגים.

יעקב רז: רואים את זה בכל התחומים.

יעקב רז: כשמתמקדים, כשמשקיעים כוח בנושא מסוים, כשלא עוזבים את הנושא, כשלא פועלים רק לשבוע ואחר כך הולכים – מגיעים להישגים.

משה בן זיקרי: הוצגה ירידה של 21%.

שלום שמחון: אם כן גם הביטוח צריך להיות מודע לנושא הזה.

יעקב רז: זה ביחס לצעירים.

יעקב רז: אבל המספרים שלהם הם לא המספרים האבסולוטיים.

יעקב רז: הביטוח סובל יותר מתאונות הנזק בלבד, זאת הבעיה העיקרית של הביטוח.

יעקב רז: אני יודע את זה מהדיונים.

יעקב רז: אנחנו נפגשים עם אנשי הביטוח, כי לי יש מטרה שהפרמיה תוזל ואני גם רוצה שתשלום הביטוח יהיה דיפרנציאלי: שמי שאין לו עברות ישלם פחות; כמו בארצות הברית.

יעקב רז: ומי שיש לו עברות – שישלם פי שלושה.

מל פולישוק-בלוך: נשים, למשל, צריכות לשלם פחות.

יעקב רז: המעורבות של נשים בתאונות דרכים נמוכה יותר.

מל פולישוק-בלוך: בכל דבר.

שלום שמחון: ביטוח של צעירים בני 17-24 הוא הביטוח היקר ביותר.

שלום שמחון: אם יש ירידה גדולה כזאת, צריך לדעת מזה.

עמיר נאור: אך עדיין ביחס לשאר האוכלוסייה המספרים כאן לא נמוכים.

יעקב רז: נמשיך.

יעקב רז: יש כאן שקפים שמציגים את הפעילות המחקרית, אך לא אתעכב עליהם.

יעקב רז: יש לנו מדור מחקר בראשותו של סנ"צ חזי שוורצמן, שיושב כאן.

יעקב רז: יש צוות שלם מאחוריו, וכפי שהראינו יש לנו אפשרויות מחשוב ואנחנו יכולים לבצע קיטועים ומחקרים ועוד, וללוות פרויקטים.

יעקב רז: החשיבות של הפרויקטים הטכנולוגיים רבה.

יעקב רז: אגב, בכביש שיש בו מצלמת מהירות יורדות התאונות בשיעור של 30%-50%; זה מוכח גם במחקרים שלנו וגם במחקרים בעולם.

שלום שמחון: העלות של 1,000 מצלמות היא 300 מיליון ש"ח.

עמיר נאור: אבל הם לא משלמים את המחיר הזה בעבור המצלמות.

עמיר נאור: הם משלמים פחות.

יעקב רז: המצלמות שלהם, המיסוי שונה, לנו יש מיסוי על החלפים.

יעקב רז: חברה שזכתה במכרז, אין לה בארץ את כל החלקים של המצלמות, של המתקן.

יעקב רז: על חלק מהחלפים יש מיסוי.

יעקב רז: יש גם עלות של הובלה.

יעקב רז: אבל זה לא רק עניין של מחיר, גם הדוח באנגליה הוא אחר.

יעקב רז: אך חשוב להבין שהמצלמות, הכבישים האלקטרונים, הם אחד המרכיבים החשובים.

מל פולישוק-בלוך: תציבו מצלמות דמה.

יעקב רז: רוב המצלמות הן מצלמות דמה.

לאה ורון: אלה מצלמות של מהירות ולא של רמזורים, נכון?

יעקב רז: זה רק מהירות.

יעקב רז: אגב, מספר התאונות לקילומטר ירד שם מממוצע של 2.2 ל-0.8.

יעקב רז: זאת הפחתה של יותר מחצי.

שלום שמחון: יש שילוט לפני כל קטע כזה?

שלום שמחון: זה לא נסתר, נכון?

יעקב רז: לא, זה לא נסתר.

יעקב רז: אני מוכן להודיע בכל יום מידע איפה יש מצלמות, איפה יש ממל"ז.

יעקב רז: אני לא רוצה לתפוס את האזרח.

יעקב רז: אני רוצה שהוא יאט, שהוא ייסע נכון, שהוא לא יהיה מעורב בתאונות.

מל פולישוק-בלוך: המטרה היא לא לתפוס אלא למנוע.

שלום שמחון: נכון.

שלום שמחון: בשלב זה אני מציע שניגש לנתונים בנוגע לאכיפה.

שלום שמחון: נראה קודם כול מה הסיבות המרכזיות לתאונות הדרכים.

שלום שמחון: אמרתי שאני אוכף גרם תאונה, ולכן עליי ללמוד קודם כול מה גורם לתאונה – ולפי זה לכוון את השוטרים ולקבוע את מדיניות האכיפה.

שלום שמחון: היא לא סיבה מרכזית, היא מהווה 18% מכלל הסיבות לתאונות.

יעקב רז: היא הסיבה הראשונה.

לאה ורון: בתאונות הקטלניות.

שלום שמחון: יש כאן גם נתון משמעותי בנוגע להולכי הרגל.

יעקב רז: כן, התנהגות הולכי רגל היא תמיד שליש מכלל הגורמים.

יעקב רז: שליש מההרוגים הם הולכי הרגל.

יעקב רז: ההתמודדות עם הולכי הרגל שונה בתפיסה שלה מההתמודדות עם רכב נע.

יעקב רז: נוכל פעם לייחד דיון לנושא הולכי הרגל.

יעקב רז: זה נושא מעניין מאוד.

יעקב רז: שליש מההרוגים הם הולכי רגל.

משה בן זיקרי: חלק גדול מהולכי הרגל הם ילדים וזקנים.

יעקב רז: נכון.

יעקב רז: יש התפלגות: לילדים עד גיל חמש, למשל, יש חלק גדול בהרוגים.

יעקב רז: אי-אפשר לאכוף חוק נגד ילד בן חמש.

יעקב רז: יש מעורבות גדולה של הקשישים.

יעקב רז: קשה לתת לאזרח בן 80 דוח של 100 ש"ח.

יעקב רז: יש לנו בעיה עם זה.

יעקב רז: שם צריך לפעול יותר בחינוך ובהסברה.

יעקב רז: צריך להרחיב אותם.

מל פולישוק-בלוך: מה ההבדל בין "רמזור" ו"עצור" בטבלה שמוצגת לנו?

יעקב רז: הכוונה לשלט "עצור" לעומת רמזור.

יעקב רז: בתמרור "עצור" יש נושא של זכות קדימה ועוד.

קריאה: ובתוצאותיה.

יעקב רז: גם כשרואים שהגורם הוא סטייה מנתיב צריך להביא בחשבון שבחלק ממקרי הסטייה מנתיב המהירות הייתה חלק מגרם התאונה.

יעקב רז: ייתכן שמה שגרם לסטייה הוא שהנהג נרדם, גם זה יכול להיות.

שלום שמחון: יש יותר אי-שמירת מרחק.

יעקב רז: זה בהחלט קשור.

מל פולישוק-בלוך: מה החלק של גורם אי-שמירת המרחק בכלל התאונות?

יעקב רז: אני חוזר לשקף הקודם.

יעקב רז: אי-שמירת רווח מהווה 9% מהתאונות הכלליות ו-3% מהתאונות הקטלניות.

יעקב רז: אבל אלמנט המהירות קיים במרכיב הזה.

יעקב רז: למה הנהג לא שמר מרחק?

יעקב רז: משום שהוא נסע מהר וצמצם את המרחק.

שלום שמחון: אולי הוא לא עצר ברמזור אדום?

יעקב רז: הטענה היא שמרכיב המהירות הוא לא רק בסעיף המהירות עצמו.

יעקב רז: הוא מצוי לא אחת במרכיבים אחרים, כמו סטייה מנתיב.

שלום שמחון: השאלה היא אם איננו שבויים בקונספציה שהמהירות היא הגורם העיקרי.

יעקב רז: לחלוטין לא.

יעקב רז: אני מעלה את המהירות כנושא מרכזי משום שאתם ביקשתם זאת.

יעקב רז: אבל אצלנו המהירות היא לא הנושא המרכזי.

שלום שמחון: כך אתה מציג את זה, ניצב רז.

שלום שמחון: אתה אומר שהבעיה העיקרית היא המהירות, אך היא רק 18% מתוך 100%.

יעקב רז: זהו הגורם הרווח ביותר מבין הגורמים.

שלום שמחון: זה משהו אחר.

יעקב רז: עכשיו צריך לבדוק אם האכיפה היא בקורלציה לשיעורו של המרכיב הזה.

יעקב רז: כאמור, מרכיב המהירות הוא 18% מהסך הכול.

יעקב רז: אם יתברר שאנחנו אוכפים בהיקף של 50% אז אין קורלציה.

יעקב רז: אני כבר לא מדבר על כך שהמלצות ועדת החקירה של הכנסת והמלצות כל ועדות הכנסת, כל קודמיכם, היו להגביר את נושא האכיפה האלקטרונית כי זה משפיע ומוריד את התאונות.

יעקב רז: גם באכיפה האוטומטית החלק עדיין נמוך.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה משום שאין די אכיפה אלקטרונית.

מל פולישוק-בלוך: ההשוואה כאן לאכיפה הידנית היא לא אמתית.

מל פולישוק-בלוך: אמרו שיש 222 מצלמות ידניות, נכון?

יעקב רז: לא, יש 110 ממל"זים.

יעקב רז: זאת אכיפה ידנית.

מל פולישוק-בלוך: כלומר 110 הממל"זים הם האכיפה של 16%, נכון?

יעקב רז: כן, זאת האכיפה הידנית.

מל פולישוק-בלוך: ולעומתם יש בודדים באכיפה האוטומטית.

יעקב רז: נכון.

מל פולישוק-בלוך: אז אולי זה מה שעושה את הפער.

יעקב רז: אומרים שאנחנו אוכפים מהירות בלבד.

יעקב רז: אבל אני מראה ש-16% מכלל הדוחות שמגישה משטרת ישראל הם בנושא מהירות.

יעקב רז: וכוונתי לדוחות הידניים.

יעקב רז: זאת הפעילות שלנו.

יעקב רז: זה בהחלט מקביל לחלקה של המהירות בתאונות הקטלניות.

יעקב רז: אני לא חושב שמשטרת ישראל מגזימה כאן, אני לא חושב שמשטרת ישראל התנפלה על נושא המהירות.

יעקב רז: המספרים מוכיחים אחרת.

שלום שמחון: כמה דוחות מופקים על עברות מהירות?

משה בן זיקרי: יש 250,000-280,000 דו"חות מהירות.

שלום שמחון: וכמה דוחות יש בסך הכול?

משה בן זיקרי: יש כ-1.5 מיליון דוחות.

יעקב רז: צריך לעשות חשבון: כל דוחות התנועה יחד הם 27% מהנתון הזה.

יעקב רז: אבל זה לא 27%, זה מטעה, כי בהפעלות של המשטרה נאכפים 16% בלבד.

קריאה: אם לא הייתה אכיפה אוטומטית, לא היו כל כך הרבה דוחות.

יעקב רז: אם לא הייתה אכיפה אוטומטית, האכיפה הייתה נשארת 16% בלבד.

שלום שמחון: מה ההכנסה מדוחות המהירות, מה המשקל שלהם?

יעקב רז: קשה לי לומר.

יעקב רז: דוח מהירות יכול להיות על סכומים של 500-1,000 ש"ח.

שלום שמחון: יש לכם נתונים כאלה.

שלום שמחון: אמרתם שיש 280,000 דוחות על מהירות.

רונית בנך: אנחנו לא עושים את החישוב הזה.

יחיאל חזן: מי מחשב?

יעקב רז: האוצר.

יעקב רז: אני ממש לא מתעסק בכסף.

שלום שמחון: לא צריך לשבור את הראש.

שלום שמחון: אני כבר אומר שהרעיון להפרטה של המצלמות יתקבל בברכה על-ידי האוצר, משום שמשם יביאו את הכסף.

שלום שמחון: זה ברור לגמרי.

מל פולישוק-בלוך: מעבר לכך, כיום משקיעים באכיפה ידנית בהיקף של 16% מהדוחות.

מל פולישוק-בלוך: אם תהיה אכיפה אוטומטית יהיה אפשר לחסוך באכיפה הידנית.

יעקב רז: נכון, אם תהיה פריסה מלאה.

מל פולישוק-בלוך: כי בעצם הנתון הוא אכיפה של 27% בתנועה מול מרכיב התנועה שמשקלו 18%.

מל פולישוק-בלוך: כלומר כבר היום יש 10% יותר באכיפת המהירות.

יעקב רז: אם תהיה פריסה מלאה של מצלמות אוטומטיות אוכל להפסיק עם הממל"זים ולעסוק יותר בבוחנים ובאזהרה.

שלום שמחון: ואלה דוחות עם נקודות.

שלום שמחון: כי אין נקודות בגלל הדוחות של העירייה.

משה בן זיקרי: גם בדוחות של המשטרה היום אין נקודות בגלל עברות חניה.

משה בן זיקרי: אגב, גם ברוב עברות המהירות אין ניקוד.

יעקב רז: אם כן המשטרה מתעסקת יותר בנושא התנועה.

מל פולישוק-בלוך: נדרשו לה 17 שנים לכך.

יעקב רז: עוד לא גמרנו.

משה בן זיקרי: אני מבהיר שבעברות מהירות בתוך העיר, בנסיעה של עד 20 קמ"ש יותר, אין נקודות.

משה בן זיקרי: מחוץ לעיר בנסיעה של עד 30 קמ"ש יותר אין נקודות.

משה בן זיקרי: זאת שיטת הניקוד החדשה.

אתי בנדלר: אבל כשיש נקודות – יש הרבה.

יעקב רז: אלה עיקרי הדברים שמצאתי לנכון להביא בישיבה הראשונה.

יעקב רז: אני בהחלט חושב שמה שהצגתי כאן הוא אפילו לא קצה הקרחון, זוהי רק טיפה בים.

יעקב רז: אני באמת חושב שהוועדה צריכה לבקר באגף התנועה לכמה שעות, מהבוקר עד הצהריים, ולראות את הדברים: לשבת מול ראשי המחלקות ולשמוע.

יעקב רז: אז הראייה תהיה מפרספקטיבה נכונה.

יחיאל חזן: כלומר בכל מקום שיש ממל"ז יש אישור לדבר כזה?

יעקב רז: חייב להיות אישור.

יחיאל חזן: כלומר אם עוצרים אותי בכביש מספר 4 אני יכול לבקש לראות את האישור הזה?

יחיאל חזן: לפי דעתי הטענה הזאת לא נכונה.

יחיאל חזן: בכל מקום שמניחים מכמונת יש אישור של אנשי מקצוע?

יעקב רז: האישור הוא על-ידי אנשי מקצוע שלנו.

שלום שמחון: נכון, הרי השוטר עומד מול הנוסע ועוצר אותו.

יחיאל חזן: אם אני נוסע בכביש 4 ויש מקומות קבועים – אוכל לדעת איפה השוטר נמצא?

מל פולישוק-בלוך: לא, אין מקומות קבועים.

שלום שמחון: המשטרה רוצה שהנוסע ידע את המיקום, אין בעיה בזה.

יעקב רז: מדובר כאן בנוהל.

יעקב רז: הדוח תקין, כמו שאמרתי, אבל חשוב שלא כל אחד יחליט איפה לתת דוח כי יש לו אולי חשבון עם מישהו.

גבי בן הרוש: אני מבקש לשאול את ניצב רז: ניצב רז דיבר על 60 מבצעים ולפי הנתונים כאן ולפי כמות כלי הרכב הכבדים הורדתם מהכביש 50% מהמשאיות.

שלום שמחון: הורידו 30%.

גבי בן הרוש: ב-60 מבצעים הורידו 50% מכמות הרכב הכבד.

גבי בן הרוש: ואני שואל, ולא בפעם הראשונה – ואני מקווה שוועדת הכלכלה הזאת תהיה שונה מהאחרות – מדוע יש במדינת ישראל מבצעים על חיי אדם?

גבי בן הרוש: יש מבצעים ב"הום סנטר" ב"המשביר", אבל למה אין אכיפה בנושא זה כל השנה?

גבי בן הרוש: יש פוטנציאל קשה במשאיות ואני מדבר כבעל חברת משאיות מעבר לכך שאני יושב ראש ארגון המובילים.

גבי בן הרוש: יש משאיות שמגיעות למוסכים בלי בלמים.

מל פולישוק-בלוך: למה אתם לא עושים סדר אצלכם?

מל פולישוק-בלוך: למה אתם צריכים שהמשטרה תעשה את זה?

שלום שמחון: אחד מכלי המשחית שקיימים על הכבישים הן המשאיות.

גבי בן הרוש: אז למה יש מבצעים?

גבי בן הרוש: זאת השאלה שלי.

יעקב רז: אגב, מיום הכוננות למלחמה, מיום 19 במרס, היו שלוש תאונות קטלניות במדינת ישראל עם שלושה הרוגים: כביש 89 בצפת – משאית; כביש תל-אביב – חולון – הולך רגל ומשאית; ירושלים – הולכת רגל ומשאית.

פיני פסח: אתמול הייתה מעורבות של משאית בתאונה, היו שלושה הרוגים.

יעקב רז: אשמח להשיב על עוד שאלות אליי, אם יש כאלה.

מל פולישוק-בלוך: יש לכם נתונים על החשבונות, בכסף?

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים תמיד על חיי אדם, וזה באמת הדבר החשוב ביותר, אבל צריך לתרגם את הבעיה לכסף.

מל פולישוק-בלוך: אפשר לחסוך חיי אדם אם נביא עוד תקציבים.

מל פולישוק-בלוך: כולנו, ובמיוחד בוועדה הזאת, צריך להראות שאם נציב עוד אנשים או עוד מצלמות במקומות מסוימים – נחסוך גם חיי אדם וגם כסף למדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: מישהו עשה עבודה בנושא זה?

עמיר נאור: יש, אעביר אותה לחברת-הכנסת פולישוק-בלוך.

יעקב רז: עובדים על זה עכשיו.

יעקב רז: הצעתי לשר התחבורה תכנית מסוימת.

יעקב רז: שר התחבורה ביקש ממני להציגה לפניו ביום חמישי הבא – תכנית על עקרון של BOT.

יעקב רז: השר ביקש מהאוצר וממשרד התחבורה להכין לו גם את המשמעויות הכספיות של התכנית המוצעת: כמה זה עולה וכמה אפשר לחסוך.

יעקב רז: לי אין נתונים כאלה באופן אישי.

יעקב רז: משרד האוצר ומשרד התחבורה עושים את העבודה הזאת; אני אמור להציג לשר את מתווה העבודה בהיבט המבצעים, הם אמורים להציג את ההיבטים הכלכליים.

לאה ורון: נעשתה כבר עבודה כזאת בעבר.

לאה ורון: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים יכולה להעביר אותה.

רני רונקין: אני נציג ארגון מורי הנהיגה.

רני רונקין: אנחנו יודעים שמהירות היא העברה השכיחה ביותר, אין כמעט נהג שלא עובר את המהירות המותרת.

יעקב רז: הייתי נזהר מלומר זאת.

יעקב רז: חניה היא העברה השכיחה מאוד.

רני רונקין: יש כבישים מסוימים שאפשר לנסוע בהם מהר יותר ואין סכנה לתאונת דרכים.

רני רונקין: יש כבישים שאסור לנסוע בהם מהר יותר אבל ניתן לנסוע בהם מהר יותר.

רני רונקין: מדוע המשטרה לא ממליצה להעלות את המהירות המותרת היום בכבישים מסוימים?

רני רונקין: לדעתי יש לעשות הבחנה בין מהירות למהירות מופרזת.

רני רונקין: לפעמים המהירות יכולה להיות גבוהה מדי גם כשהיא לא עוברת את המהירות המקסימלית.

יעקב רז: יש ועדה שעוסקת בנושא זה.

יעקב רז: הנושא הוא בטיפולו של משרד התחבורה, אנחנו משמשים חברים בוועדה הזאת.

יעקב רז: הבענו שם את עמדתנו, ועמדתנו היא שצריך לזנוח את התפיסה המנדטורית של מהירות של 90 קמ"ש מחוץ לעיר או 50 קמ"ש בעיר.

יעקב רז: בשנים האחרונות יש שינוי בתשתיות, ברמת הרכב – כריות למיניהן ועוד.

יעקב רז: אנחנו בעד לעשות מחשב לדבר הזה.

יעקב רז: יש מקומות שבהחלט אפשר להעלות בהם את המהירות.

יעקב רז: בכביש 6 התרנו מהירות של 110 קמ"ש למשל.

יעקב רז: ובקרבת בתי הספר, למשל, עמדתנו היא שיש לשקול להוריד את המהירות ל-30 קמ"ש.

יעקב רז: כלומר יש מקום לשקול מחדש את נושא המהירות.

יעקב רז: אנחנו בתקופה אחרת, יש אמצעים אחרים וראייה אחרת.

יעקב רז: וזה חלק מהפתרון לבעיית ההזרמה.

יעקב רז: לא נכנסתי לנושא הזה כי החלטנו שנדבר עליו בפגישה באגף התנועה.

שלום שמחון: תודה.

עמיר נאור: חילקתי לחברי-הכנסת נייר עמדה, אני מבקש לעבור על חלק מהדברים – חלקם חופפים למה שאמר ניצב רז.

עמיר נאור: אתייחס לנקודות הנוגעות לנושא הישיבה.

עמיר נאור: אמצעי נוסף הוא כמובן משך זמן האכיפה.

עמיר נאור: מכיוון שיש 222 בוחנים יש בעצם 50 בוחנים בכל משמרת בכל הארץ.

עמיר נאור: לכן לדעתנו יש לקדם את נושא האכיפה האלקטרונית כדי שמשך זמן האכיפה יהיה ארוך יותר.

עמיר נאור: לדעתנו המערך האלקטרוני היום הוא מעט מדי.

עמיר נאור: ביקשנו מהשר תגבור, וזה חלק מהעבודה המשותפת של אגף התנועה ושלנו.

עמיר נאור: אנחנו מקווים לקדם את פרויקט המערכות האלקטרוניות, ומקווים שהוועדה הזאת תעזור לנו בכך.

מל פולישוק-בלוך: למה הכוונה בהפרטה?

עמיר נאור: היום השוטר מגיע למצלמה, מכניס לתוכה פילם, מגיע אחרי זמן מה, מוציא את הפילם, ניגש לפתח אותו במעבדה של המשטרה, מתקן את המצלמה במעבדה של המשטרה, מפתח את התמונות, מוציא דוח ומעבירו לתובע.

עמיר נאור: ההצעה שלנו הייתה להעביר את זה לחברה פרטית.

עמוס באר: זה שלב ההוצאות.

עמוס באר: גם בשלב ההכנסות תהיה חברה פרטית?

עמיר נאור: איזו שאלה?

עמיר נאור: מה, החברה עובדת בחינם, בשביל העיניים היפות של מדינת ישראל?

עמוס באר: יהיו בונוסים?

עמיר נאור: לא יהיו בונוסים על דוחות תנועה.

עמיר נאור: במכרז מקבלים כסף על הפעילות.

עמיר נאור: אם המצלמה עובדת 24 שעות ו-365 יום בשנה – החברה מקבלת תשלום לפי שעה.

מל פולישוק-בלוך: ולדעתכם זה יהיה יעיל יותר?

עמיר נאור: הרבה יותר.

עמיר נאור: גם ניצב רז הראה זאת.

שלום שמחון: אבהיר בדיוק למה הכוונה בהפרטה.

שלום שמחון: גם על-פי ההמלצות הקודמות יש כוונה להגדיל את מערך המצלמות, להפעילו 24 שעות ביממה ואף לזרז את ההליך.

שלום שמחון: סביר להניח שהאוצר לא ייתן כסף לכך.

שלום שמחון: הכוונה היא להביא משקיע שישקיע בפריסה גדולה יותר ויוכל לקבל את ההשקעה שלו בחזרה כולל כל החלקים שלא דורשים את התערבותו של השוטר.

שלום שמחון: אני מבין שמערכת כזאת יכולה להיות מחוברת למערכת מחשוב ויהיה אפשר לראות את התוצאות בזמן אמת.

לאה ורון: שוב, מדובר במצלמות לאכיפת מהירות, נכון?

עמיר נאור: התוצר הסופי, דוח התנועה שתהיה בו כבר התמונה, יישלח בתוך שבוע עד עשרה ימים לנהג.

עמיר נאור: הוא יקבל את הדוח ויראה את התמונה.

עמיר נאור: חברת-הכנסת פולישוק-בלוך דיברה על מדור פניות הנהגים.

עמיר נאור: כשהנהג מקבל דוח אחרי חצי שנה הוא מתקשר ומבקש שישלחו לו תמונה, חוזרים למעבדה, מפתחים את התמונה – והסיפור ארוך.

עמיר נאור: אם מקבלים את הדוח עם התמונה, אחרי 10-20 יום או אפילו אחרי חודש ימים, אפשר לראות את המכונית ולזהות אותה.

עמיר נאור: חלק מאנשי פניות הנהגים באמת יכולים לעבור לעבוד בתחומים אחרים, אני מסכים עם חברת-הכנסת פולישוק-בלוך בעניין זה.

עמיר נאור: כמו שאמר ניצב רז כל הפעולות מלוות בחינוך ובהסברה.

עמיר נאור: ההסברה תשפיע על הנהג.

עמיר נאור: אחד הגורמים המשפיעים שהציג כאן ניצב רז הוא ההסתברות שהנהג ייתפס.

עמיר נאור: אם האכיפה מלווה בהסברה טובה, בפעילות דרך מערכת החינוך, בתשדירים בטלוויזיה וברדיו – האזרח מרגיש שההסתברות שלו להיתפס גבוהה יותר.

עמיר נאור: מעבר לכך, המודעות שלו מתחילה לפעול.

עמיר נאור: באיזה שהוא מקום צריך להחדיר לנהגים את ההבנה שעברות הן גם מזיקות לכיס וגם מסוכנות לרכוש ולחיים, לצערנו.

עמיר נאור: אנחנו מקווים להביא לשינוי בתפיסה.

עמיר נאור: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים חושבת שעל מערך האכיפה להתמקד בקבוצות ייחודיות כמו נהגי משאיות ואוטובוסים, ויש אמצעים לכך.

עמיר נאור: אמצעי אחד הוא הטכוגרף האלקטרוני – והוועדה הזאת יכולה לקדם את האכיפה של הטכוגרף האלקטרוני בצורה בלתי רגילה.

עמיר נאור: לא אפרט נושא זה כעת.

עמיר נאור: נוכל לעשות את זה בעתיד.

עמיר נאור: דוגמה נוספת הנוגעת למשאיות ולאוטובוסים היא הדיווח הישיר.

עמיר נאור: כולם מכירים את הפתק שיש על חלק מהמשאיות, שמבקש מהנהגים האחרים להתקשר אם הנהג היה מעורב בעברת תנועה.

עמיר נאור: אפשר לעשות את זה בצורה רצינית.

עמיר נאור: היו כמה חברות שהפעילו את זה עם שלט מתאים.

עמיר נאור: החברות שיעסקו בזה יגישו לבעל חברת המשאיות סטטיסטיקה ודיווח של נהגים אקראיים.

עמיר נאור: בעל חברת המשאיות, מר בן הרוש למשל, יכול להתייחס לנתונים ולטפל בנהג שנוהג במשאית הזאת.

שלום שמחון: אסביר לך מה מר בן הרוש אמר בעניין זה.

שלום שמחון: אם המשטרה הייתה אוכפת את החוק על כל בעלי המשאיות ה"חאפרים" שלא מוציאים כסף כדי להגדיל בטיחות, סביר להניח שזה היה עוזר גם למר בן הרוש.

עמיר נאור: אני מסכים עם מר בן הרוש, אבל ניצב רז לא יכול לעשות זאת עם כמות השוטרים שיש לו.

עמיר נאור: אי-אפשר להטיל עליו לעשות את זה רק משום שמר בן הרוש צודק.

עמיר נאור: צריך לפעול על-פי אזורים: לקחת אזורים מיוחדים ולהתמקד בהם, ולא להתפרס בכל המקומות.

מל פולישוק-בלוך: לפי מה ששמענו אני חושבת שהמשטרה יודעת את כל זה, אך אין לה כסף.

עמיר נאור: המשטרה יודעת את זה.

עמיר נאור: היא עושה את זה בחלק מהדברים.

עמיר נאור: היא צריכה לפעול במשולב עם כל הגורמים האחרים שעוסקים בנושא, כמו מע"צ, ההסברה, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

עמיר נאור: אנחנו עושים חלק מהדברים יחד.

עמיר נאור: ב"פרויקט 12" או ב"דרך ארוכה" אין ישיבה שבה אני כנציג הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לא יושב עם כל ראשי המתנ"אות והשלוחות ואנחנו מדברים על הדברים.

משה בן זיקרי: למה צריך לחייב אותנו?

עמיר נאור: לא לחייב, אתם עושים את זה, למרות ההערות.

שלום שמחון: את זה אתם עושים?

עמיר נאור: אנחנו פועלים במשולב, עם המשטרה.

עמיר נאור: אני חושב שהשילוב צריך להיות טוב ואפקטיבי הרבה יותר.

שלום שמחון: מה התקציב של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים?

עמיר נאור: אחרי הקיצוץ אני לא יודע מה יהיה.

גבי בן הרוש: התקציב הוא 250 מיליון.

עמיר נאור: זה מה שמר בן הרוש יודע.

גבי בן הרוש: התקציב היה 200 מיליון, בשנה שעברה הם קיבלו עוד 50 מיליון – כדי לפרסם חגורות בטיחות.

עמיר נאור: שאלו אותי את השאלה הזאת.

עמיר נאור: בשנת 2002 התקציב היה 200 מיליון.

עמיר נאור: בשנת 2003 הוא יהיה 160 מיליון.

עמיר נאור: כרגע מציעים הצעה ל-120 מיליון ש"ח בלבד.

עמיר נאור: מר בן הרוש נתן לי 250, בסדר.

עמיר נאור: כל זה מתחלק בין המשטרה, מע"צ, משרד התחבורה – מנהל יבשה, משרד הרישוי – מנהל משרד הרישוי נמצא כאן, מד"א, חינוך, יחידות טראומה, יחידות הצלה.

עמיר נאור: אני מקווה שהוועדה תזמין את מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים להציג את התכניות כמו שניצב רז הציג תכניות, כדי שהוועדה תבין איך אנחנו עובדים.

עמיר נאור: אנחנו מנסים לסנכרן לשלב את כל העבודה בנושא זה.

שלום שמחון: עיקר התקציב הוא מהביטוח?

עמיר נאור: התקציב שלנו היום בא מהאוצר.

עמיר נאור: כ-4.5% שולם מביטוח החובה בזמנו, היום הכסף עובר ישירות לאוצר ומגיע אלינו.

שלום שמחון: איזה חלק?

עמיר נאור: אני לא יודע בדיוק, זה כ-3.5% היום.

עמיר נאור: סכומי הביטוח, בגלל "אבנר", עוברים היום רק דרך האוצר.

עמיר נאור: אנחנו אפילו לא יודעים מה הסכום בדיוק.

שלום שמחון: יכול להיות שהמדינה גובה יותר ונותנת לכם פחות?

עמיר נאור: זה לא "יכול להיות"; אני חושב שזה בטוח.

עמיר נאור: מעבר לכך, צריך לבדוק כמה כל הגופים – כולל המשטרה – חוסכים בחיי אדם, ואביא טבלאות שמתארות זאת.

עמיר נאור: פעם השתתף בדיונים האלה ד"ר משה בקר כיועץ שלכם.

עמיר נאור: יש לו טבלאות מכאן עד להודעה חדשה שבהן אפשר לראות כמה זה עולה בחוץ לארץ, כמה זה עולה כאן.

עמיר נאור: אני חייב לומר שלא כולם מקבלים את דעתו, אבל אפשר להגיע מזה לתוצאות.

עמיר נאור: לעניין תשובתו של ניצב רז לארגון מורי הנהיגה: אני משתתף לשמחתי בוועדה שהוא הזכיר.

עמיר נאור: נציג המשטרה טען בוועדה, יחד אתנו, שאין סיבה להעלות את מהירות הנסיעה.

עמיר נאור: ברגע שהמהירות עולה המסה של כלי הרכב כתוצאה מההתנגשות, כתוצאה מאירוע כזה או אחר, גדולה בהרבה.

עמיר נאור: במקום פצוע קל יש פצוע קשה, במקום פצוע קשה יש הרוג, חס וחלילה.

שלום שמחון: תודה.

גבי בן הרוש: אני מצטרף למילים האחרונות של נציג הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

גבי בן הרוש: לא סתם אמרתי בפתח דבריי שאני מקווה שוועדת הכלכלה הזאת תהיה שונה מוועדות אחרות.

גבי בן הרוש: כשמקבלים זימון להופיע בוועדה העוסקת במאבק בתאונות הדרכים מפנים הכול והולכים לעוד ישיבה.

גבי בן הרוש: אני יוצא מחיפה בשעה 04:00 בבוקר; שווה לסגור עסק ולעסוק בנושא הזה.

גבי בן הרוש: אני מבקש מהוועדה בראשות חבר-הכנסת שמחון להתייחס לדוח ועדת סגיס – ועדה שהוקמה על-ידי שר האוצר שוחט ועל-ידי שר התחבורה ליפקין-שחק.

גבי בן הרוש: זהו דוח ציבורים שמעיד כאלף עדים על מה שקורה בענף כלי הרכב הכבדים, הוא מראה את הקטל.

גבי בן הרוש: הנהגים עובדים שעות סביב השעות – ויש דיבורים על טכוגרף.

גבי בן הרוש: הדוח מראה גם עם אילו מגזרים אנחנו צריכים להתחרות.

גבי בן הרוש: התחרות הפכה להיות על חיי אדם.

גבי בן הרוש: נדמה לי שחבר-הכנסת שמחון ליווה אותנו במאבק על הסולר בוועדת הכספים.

גבי בן הרוש: אבל כאן, בוועדת הכלכלה, היה חוק שעבדנו עליו במשך שנים – חוק שירותי הובלה.

גבי בן הרוש: החוק קובע פרמטרים לנהג רכב כבד.

גבי בן הרוש: השמיטו בזמנו את הנקודה החשובה ביותר: את האחריות השילוחית.

גבי בן הרוש: הלוא מישהו נתן לנהג מטען כפול מהמותר, מישהו העמיס על הנהג חומר מסוכן אף-על-פי שאסור לו להוביל חומר מסוכן – והוא יצא לדרך.

גבי בן הרוש: ההקבלה הקלסית לכך היא אדם שעולה למטוס עם מזוודת נפץ ותופסים אותו.

גבי בן הרוש: מי ששלח אותו יוצא נקי?

לאה ורון: יש בוועדה תיק שלם בנושא הזה.

לאה ורון: חלק מהדברים מדויקים, חלקם לא.

לאה ורון: אני מציעה להשאיר את העניין כך.

לאה ורון: בסוף הדיון אראה לך, מר בן הרוש, את ההתכתבות בנושא.

לאה ורון: זה חלק מחוק שהוועדה דנה בו וניסתה להכינו.

לאה ורון: משרד התחבורה התבקש להכניס תיקונים ולהעביר נוסחים אחרים.

לאה ורון: כאן זה עומד.

לאה ורון: יש מחלוקת גדולה מאוד בשאלה על מי להטיל את האחריות השילוחית.

לאה ורון: זה לא רק מה שאתם מבקשים.

גבי בן הרוש: ברשותך, בדיון האחרון נאמר למשרד התחבורה שבתוך שבועיים עליו למסור הגדרה של המשלח.

גבי בן הרוש: השבועיים האלה הפכו להיות שנתיים ועדיין אין הגדרה.

גבי בן הרוש: ישבתי עם התעשיינים ועם כולם.

גבי בן הרוש: השר סנה אמר לי שאגיע להסכמה אתם.

גבי בן הרוש: הגענו להסכמה – וזה תקוע כאן.

גבי בן הרוש: הגענו להסכמה.

לאה ורון: חברי הוועדה חשבו אחרת ממועצת המסיעים ולא רצו להטיל את האחריות השילוחית לפי מה שאתם מבקשים.

גבי בן הרוש: אין לי שום בעיה; אבל שמישהו יעמוד לדין, כמוני.

גבי בן הרוש: מישהו שותף לעברה.

גבי בן הרוש: לא ביקשתי הנחות.

גבי בן הרוש: יש להטיל אחריות כזאת בשני תחומים: בהובלת חומרים מסוכנים ובעומס יתר.

גבי בן הרוש: והנה התוצאות: כשהמשטרה יוצאת למבצעים 50% מהמשאיות מורדות מהכביש.

שלום שמחון: הבנתי את העניין, אלמד אותו.

שלום שמחון: אני מבקש להתקדם.

גבי בן הרוש: מהחוק התפתחה תעשייה – תעשיית קציני הבטיחות.

גבי בן הרוש: קצין בטיחות אחד נותן אישור לרכב כשהוא לא מוסמך בחוק לעשות זאת.

גבי בן הרוש: אין לו ידע כזה ואין לו סמכות כזאת.

גבי בן הרוש: הוא טוען שהוא בדק את כלי הרכב.

גבי בן הרוש: קצין בטיחות אחד נותן אישור ל-30 יום, האחר נותן אישור ל-60 יום.

גבי בן הרוש: קצין הבטיחות השלישי מאותו איגוד אומר שאסור לתת אישור, הוא אומר שגבי בן הרוש צודק.

גבי בן הרוש: המוסך צריך לתת אישור.

גבי בן הרוש: אילו ידעתי שזה תורם ועוזר, הייתי מתעלם מזה.

גבי בן הרוש: יש לי מלחמה אדירה אתם.

גבי בן הרוש: מגיעות משאיות בלי בלמים עם אישור קצין בטיחות – ואם רוצים שאביא את העדים אני יכול לעשות זאת.

לאה ורון: הכוונה לקציני הבטיחות שמועסקים בתוך החברות או להפך?

גבי בן הרוש: לא, הכוונה למשרדים שנפתחו.

גבי בן הרוש: זאת תעשייה, נפתחו משרדים.

גבי בן הרוש: אני מחזיק קצין בטיחות.

גבי בן הרוש: בעקבות החוק פתחו משרדים פרטיים.

גבי בן הרוש: גב' מלי סיטון מהמחלקה המשפטית אומרת שזה לא חוקי.

גבי בן הרוש: ועדת החוקה, חוק ומשפט בראשות חבר-הכנסת פינס אמרה באופן חד משמעי לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים: פועלים בניגוד לסמכות ולרשות.

גבי בן הרוש: צריך להפסיק את התופעה הזאת.

קריאה: אפשר לא לגשת למשרדים האלה או חובה לגשת אליהם?

קריאה: חובה לבוא עם אישור כדי לקבל רישיון מוביל.

שלום שמחון: היית ברור, מר בן הרוש.

גבי בן הרוש: כדי שההפקרות הזאת לא תהיה אני מציע שאחת לשלושה חודשים המשאית תעבור בדיקה של בלמים והגה במוסך.

גבי בן הרוש: זה יעלה לנו עוד כמה גרושים, גם סגרתי את זה עם המוסכים.

גבי בן הרוש: זה שווה את חצי השעה שנדרשת לזה.

גבי בן הרוש: כך גם בעל המשאית יהיה שקט, כי הוא ידע שהמערכות שלו תקינות.

גבי בן הרוש: לא נחלק אישורים בפקסים שכלי הרכב תקין.

גבי בן הרוש: אוי ואבוי לתעשייה שהתפתחה.

שוקי שדה: אני מנהל אגף הרישוי במשרד התחבורה.

שוקי שדה: אני רוצה לומר כמה משפטים.

שוקי שדה: דיברנו כאן על אכיפה, אני עוסק בנושא המנע.

שוקי שדה: כוונתי להדרכת הנהג מרגע שהוא מחליט להיות נהג עד שהוא מקבל רישיון נהיגה.

שוקי שדה: אני מבקש לציין שבתקופה האחרונה נעשו פעילויות רבות מאוד – במבחן המעשי, הן במבחן התאורטי, בשינוי שיטת הבחינות, השתלמויות קורסים ועוד ועוד.

שוקי שדה: בספר ועדת החקירה העניין הזה מופיע.

שוקי שדה: אני יכול להראות את המקומות שבהם הדברים מופיעים.

שי גלעד: אני נציג לשכת עורכי הדין.

שי גלעד: אני מבקש להציע צורת חשיבה קצת אחרת.

שי גלעד: כותרת הישיבה הזאת היא "המאבק בתאונות הדרכים – אכיפת עברות תנועה".

שי גלעד: לדעתי הכותרת הייתה צריכה להיות "המאבק בתאונות הדרכים – לקיחת אחריות על-ידי המדינה".

שי גלעד: הקדשנו כמעט את כל הישיבה להרצאתו של ניצב רז.

שי גלעד: הוא הציג את פעולתה של המשטרה ועסקנו בכך ואולי גם בהגברת יעילותו של מערך המשטרה בנושא האכיפה.

לאה ורון: הנציג הוזמן, הוא היה ויצא.

שי גלעד: קולו היה צריך להישמע ברמה, לדעתי.

שי גלעד: יש כאן די אנשי מקצוע שיספרו כמה תאונות דרכים אפשר למנוע אם הופכים צומת לכיכר, למשל, וכמה צריך להשקיע כדי לחסוך בחיי אדם.

שי גלעד: לא שמענו מילה מנציגי יבואני הרכב.

שי גלעד: אולי יש להוסיף אמצעי בטיחות בכלי הרכב שהם מייבאים כדי לתרום למניעת תאונות הדרכים?

שי גלעד: לדעתי אנחנו מתרכזים יותר מדי בגורם האנושי.

שי גלעד: אנחנו יותר מדי מנסים להטיל על הנהג את מלוא האחריות על עצמו.

שלום שמחון: המדינה הקימה מערכת של 6,500 איש שכוללים גם שוטרים וגם מתנדבים.

שלום שמחון: לא טבעי שהמדינה תרצה גם לדעת מה המכונה הזאת עושה?

שי גלעד: אין ספק, אתם בהחלט זכאים לדעת מה המכונה הזאת עושה.

שי גלעד: אגב, המספרים גדולים יותר, לדעתי, כי היום יש למשטרה כ-10,000 מתנדבים שעושים עבודה.

שי גלעד: אך עם זאת אי-אפשר להתרכז אך ורק בגורם האנושי.

שי גלעד: נוכח בדיון נציג רשות הרישוי, ולדעתי הנושא הזה היה יכול להיות כאן נושא עיקרי.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: אנחנו קרובים לסיכום.

שלום שמחון: יש עוד מישהו שמבקש לדבר?

גבריאל קלוד-נועם: אני מבקש להתמקד בשתי נקודות בקצרה.

גבריאל קלוד-נועם: לפני כן אני חייב לברך את משטרת ישראל על העבודה שעשתה בשנת 2002.

גבריאל קלוד-נועם: היא הביאה תוצאות, ויש נקודות מעניינות מאוד שעלו.

גבריאל קלוד-נועם: היועצת המשפטית לא נמצאת כרגע בדיון אבל אני מבקש להשיב לה, ולהעביר לה את התשובה, שיש הוכחות רבות – גם ממחקרים שנעשו בארץ – שהגדלת העונשים בקנסות ובשיפוט בהחלט מביאה לתוצאות.

גבריאל קלוד-נועם: האכיפה לא יכולה לעבוד בחלל ריק.

גבריאל קלוד-נועם: כשהיו קנסות של 120 ש"ח זה לא השפיע על איש.

גבריאל קלוד-נועם: בשנת 1996 הועלו הקנסות באופן משמעותי, אחרי מאבק קשה עם משרד המשפטים, ל-1,000 או ל-1,200 ש"ח בגין עברות חמורות, היו ארבע שנים שזה הביא תוצאות מידיות: ירידה בקטלניות, בחומרה וכולי.

גבריאל קלוד-נועם: זה השפיע ממש כמו ברק.

גבריאל קלוד-נועם: זה היה בכל שיחות הסלון ביום שישי.

גבריאל קלוד-נועם: הנהגים הביאו את זה בחשבון.

גבריאל קלוד-נועם: אני לא רוצה להתייחס לעניין הכנסת המדינה לשולחן, כי זה באמת לא שייך.

גבריאל קלוד-נועם: אנחנו חייבים לעסוק בחקיקה כדי לגבות את האכיפה.

קריאה: יש כמעט 2.5 מיליון כלי רכב.

גבריאל קלוד-נועם: כן ירבו.

גבריאל קלוד-נועם: אנחנו תומכים בהגדלת המינוע.

גבריאל קלוד-נועם: זאת הדוגמה לצמיחה ולחברה בריאה, אבל המערכת האזרחית צריכה לגבות את משטרת ישראל.

גבריאל קלוד-נועם: אי-אפשר שהסד"כ של המשטרה יפתור את כל הבעיות.

גבריאל קלוד-נועם: המערכת האזרחית חייבת לפתור זאת באמצעים ובתקציבים.

גבריאל קלוד-נועם: ההכשרה של חוקר תאונות דרכים ארוכה.

גבריאל קלוד-נועם: חלק ניכר ממנה הוא השתלמויות כשהוא כבר נמצא בתפקידו.

פיני סבח: אני ממועצת המובילים.

פיני סבח: אני מבקש לגעת בנקודה אחת, הגורם האנושי.

פיני סבח: אני רוצה להסתכל על העניין הזה מנקודת המבט של ענף ההובלה.

פיני סבח: נהג צעיר שלומד נהיגה היום ויש לו רישיון – נדרש לנסוע בליווי חונך במשך חודשיים או שלושה חודשים.

פיני סבח: בענף שלנו כשנהג מוציא רישיון, הוא מקבל מאתנו כלי ירייה, עולה למשאית ונוסע.

שוקי שדה: יש שינוי חוק בעניין זה, שינוי של ועדת סגיס.

פיני סבח: לכן אני מבקש שהוועדה הזאת תיגש לדוח ועדת סגיס.

פיני סבח: הוועדה בדקה את כלל הענף.

פיני סבח: יש שם דברים שיכולים לתרום למניעת תאונות הדרכים, השאלה היא איך אוכפים אותם ואיך מביאים לכך שגם אנחנו – בעלי מכונות הירייה האלה – נדע שעלינו לאכוף זאת על הנהגים שלנו ועל כלל הציבור שברשותנו.

פיני סבח: ראינו את התוצאות שהציגה כאן המשטרה.

פיני סבח: ועדת סגיס נותנת הרבה פתרונות לנו ולכלל הציבור שנוסע בדרך.

עמיר נאור: אני מסכים עם חלק מהדברים של בן הרוש, אבל לא עם כולם.

עמיר נאור: קצין הבטיחות התעבורתי הוא לא מי שצריך לטפל בכלי הרכב בלבד – חשוב שכולם ידעו זאת.

עמיר נאור: הוא גם צריך לדאוג שכלי הרכב יגיע בזמן לטיפול, למקום שצריך לטפל בו.

עמיר נאור: בזה אני מסכים עמו.

עמיר נאור: אך קצין הבטיחות מטפל גם בנהג.

עמיר נאור: קצין הבטיחות של החברה יודע שהוא שולח נהג אחרי שהוא קיבל את כל ההכשרות, נהג שיודע מה הוא צריך לעשות.

עמיר נאור: הוא גם צריך לוודא שכלי הרכב נמצא במצב התקני ביותר.

גבי בן הרוש: לא דיברתי על קציני הבטיחות של החברות אלא על התעשייה הפירטית.

עמיר נאור: בעניין הפירטית אני אתך, מר בן הרוש.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: ברשות

שלום שמחון: כם אני רוצה לסכם את הדיון, אך לא את הנושא.

שלום שמחון: כמו שאמרתי בתחילת הישיבה, יש לוועדה כוונה להקים ועדת משנה שתמשיך ותעסוק במאבק בתאונות הדרכים, היא תמשיך את העבודה הברוכה מאוד שנעשתה בקדנציה הקודמת על-ידי חבר-הכנסת לנגנטל תוך שיתוף פעולה מלא עם משרד התחבורה ועם גופי האכיפה השונים.

משה בן זיקרי: יש 300,000 פניות בשנה.

שלום שמחון: ייתכן שחלק מהפניות אפשר להפנות לגורמים אחרים, אני לא יודע מה המקבילות.

שלום שמחון: גם אם יש 300,000 פניות אפשר להניח שלרובן משיבים בשלילה.

שלום שמחון: נדמה לי שהנתון שהוזכר הוא פנייה אחת לכל ארבעה דוחות שניתנים.

שלום שמחון: על כל דוח עשירי ניתנת תשובה חיובית, פחות או יותר.

שלום שמחון: אבל אורח לרגע רואה כל פגע, ולכן אני לא רוצה להיכנס לעניין הזה.

עמיר נאור: בערך.

שלום שמחון: כלומר אם נותנים לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים תקציב של 120 מיליון ש"ח בעצם מדינת ישראל כמעט לא תשקיע בשנה הבאה אגורה בהשתתפות במניעת תאונות.

שלום שמחון: זה דבר שצריך לראות אותו בדאגה.

שלום שמחון: ביקשתי ממנהלת הוועדה לבדוק את הנתון הזה, זהו נתון מדאיג.

שלום שמחון: בדיונים על התקציב, לפני הפרישה של מפלגת העבודה מהממשלה הקודמת, דובר על מתן תוספת של 40 מיליון ש"ח לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, מעל ל-200 מיליון ש"ח ולא מתחת להם.

עמיר נאור: נכון.

שלום שמחון: כאן מדובר על ירידה מ-240 מיליון ש"ח ל-120 מיליון ש"ח.

עמיר נאור: הירידה היא ל-160 מיליון, וההצעה האחרונה היא להוריד ל-120 מיליון ש"ח.

שלום שמחון: זהו אחד המרכיבים החשובים ביותר במאבק בתאונות הדרכים.

שלום שמחון: זאת מלחמה, זאת בעצם המלחמה האמתית על הבית.

שלום שמחון: ובמלחמה הזאת עלינו להפעיל את כל הכלים שעומדים לרשותנו: החינוך, המשטרה, הגופים שעוסקים בנושא, הנהג עצמו, המערכות שעומדות לרשותנו כולל תשתיות – שהוא נושא לא פחות חשוב מכל נושא אחר.

שלום שמחון: לסיכום דבריי אני חושב שבהחלט אפשר לומר מילה טובה למשטרת ישראל.

שלום שמחון: אנחנו רוצים לקוות שגם בשנה הבאה הדברים יהיו כאלה.

שלום שמחון: עם זאת נמשיך לעקוב מקרוב אחרי הדברים, בדיוק מאותה נקודה שבה הפסיקה הוועדה הקודמת, כמו שאמרתי קודם.

שלום שמחון: זהו דיון ראשון אך בוודאי לא דיון אחרון.

שלום שמחון: תודה רבה.