ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 452, 2005-06-07 10:00

אברהם פורז: נשמע את עידו חיטמן, מטעם המשפחה.

עידו חיטמן: אני אגיד כמה מילים.

עידו חיטמן: האמת היא שניסיתי לכתוב משהו.

עידו חיטמן: היה לי מאד קשה.

עידו חיטמן: קודם כל – אודה לחברה הממשלתית למטבעות ולמדליות, למשרד החינוך, ובפרט לשרה לימור לבנת, שבאמת – לא פעם ראשונה מכבדת אותנו בנוכחותה, בכל מיני אירועים, לצערי, שאנחנו נאלצים לעשות.

עידו חיטמן: אני יודע שזה שבוע הזמר העברי, הישראלי, היהודי- אשלב את הכל יחד כדי למנוע מחלוקת על איך נגדיר את זה.

עידו חיטמן: לא בכדי נאמר שהמוזיקה היא תרופה ללב שבו.

עידו חיטמן: זו שנה מאד קשה עבורנו.

עידו חיטמן: אני מרשה לעצמי לדבר בשם כל בני המשפחה, חברים קרובים, ציבור אוהב ועוד משפחות ועוד אמנים ואנשים שתרמו.

עידו חיטמן: אנחנו נאחזים במוזיקה, זה משהו שאנחנו מוצאים בו נחמה ואני לא מתבייש להגיד את זה, אפילו שזה עוד טרי.

עידו חיטמן: אני רוצה להודות לכל מי שבא ולכל מי שתורם לאפשרות שלנו, ליכולות שלנו להנציח את מה שנשאר, כי בלי זה לא היינו יכולים.

עידו חיטמן: אין לי ספק, באמת, שהלחן ל "אדון עולם" הוא לחן ששרים אותו בכל תפוצות תבל, בעם היהודי, העם העברי.

עידו חיטמן: שוב -תודה לכולכם, בתקווה שבשנה הבאה לא תצטרכו לחלק מדליות בנסיבות האלה.

עידו חיטמן: אני אומר את זה מכל הלב, ושוב – תודה רבה.

אברהם פורז: נשמע את שירת "אדון עולם" על ידי מקהלת "עבר, הווה, עתיד", פתח תקווה.

אברהם פורז: (נשמעת שירה)

לימור לבנת: יש להם עתיד.

אברהם פורז: שרתם נפלא, ואנחנו מודים לכם על השירה.

אברהם פורז: אנחנו, למעשה, מגיעים לסוף האירוע הזה.

אברהם פורז: אני חושב שזו תחילת הדרך.

אברהם פורז: הזמר העברי הוא אחד הדברים שבעיניי מוביל את האתוס הציוני.

אברהם פורז: יש כאלה שלא שייכים לאתוס הזה.

אברהם פורז: יש חלקים בחברה הישראלית שלא שייכים לאתוס הזה, אבל זה הדגל של הציונות.

אברהם פורז: לא מזמן ציינו 100 שנים לפטירתו של תיאודור הרצל.

אברהם פורז: בכל מקרה, אני רוצה להודות לכולכם על ההשתתפות.

אברהם פורז: ועדת החינוך והתרבו בתקופת כהונתי, שלא תהיה ארוכה מאד – הכל תלוי בעמדות שונות, כי בעוד שנה פלוס תהיינה לנו בחירות – מכל מקום, הוועדה תעקוב אחרי הנושאים האלה, נושאי תרבות וזמר, יצירה עברית מקורית, ונשתדל לתת כתף ולעזור בכל מה שאנו יכולים.

אברהם פורז: אני מודה לכם.