ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 446, 2005-05-23 11:45

רוני בר-און: שלום לכולכם, אני פותח את ישיבת הוועדה.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר לפנים משורת הדין: בבית הזה יש גם מוסכמות.

גדעון סער: חבר הכנסת פורז וחברת הכנסת פולישוק-בלוך הם מאותה סיעה, ושניהם שייכים לאופוזיציה.

גדעון סער: מדובר בוועדה שנמצאת בידי האופוזיציה על פי החלטות הוועדה המסדרת ועל פי החלטת ועדת הכנסת.

גדעון סער: יש גם ועדות אחרות שהן בידי סיעות אחרות של האופוזיציה – הכל לפי סיכומים שהושגו בבית הזה.

גדעון סער: אני אומר זאת משום שאני סבור שהשמירה על כללי משחק היא דבר חשוב ביותר בבית הזה.

גדעון סער: אני מפנה את הדברים ראשית לאנשי שינוי, כיוון שחברי סיעת שינוי היו הראשונים שהצביעו נגד המלצות ועדת הכנסת - נגד חבר הכנסת ליצמן ונגד חבר הכנסת אמנון כהן.

יוסי שריד: לא ידעתי את זה.

יוסי שריד: אם כך, אני אצביע - - -

רוני בר-און: סליחה, אני חושב שטעית ואולי יש סכנה שאתה מטעה: זה נכון, רק יש הבדל בעיניי בין הצבעה בוועדת הכנסת, בה מתנהל הדיון—

גדעון סער: גם בוועדה עצמה, אדוני; גם בוועדת הכספים.

גדעון סער: אני חושב שלא נכון לעשות את זה ברמת כללי המשחק.

גדעון סער: שנית, אני חושב שזה מעשה מאוד לא חברי כלפי אחד החברים, שהוא אחד הפרלמנטרים הטובים ביותר בבית הזה - אברהם פורז.

גדעון סער: לפעמים צריך לדעת להתאפק.

רוני בר-און: הדברים של חבר הכנסת סער היו ברורים מאוד.

רוני בר-און: אבל לשבת ולשמוע את כל סיפורי המה-יפית האלה על חובות הצבעות חבריות ולא-חבריות – יש באמת גבול למה שאנחנו צריכים--

משה גפני: אני מתנצל על כך שלא נכחתי בהצבעה – הייתי בפורום ממלאי מקום ראשי רשויות.

משה גפני: אני עומד לעשות מעשה בניגוד למצפוני, ואבקש הודעה אישית: מאז היותי בכנסת אני לא זוכר מקרה שבו הצבעתי נגד יושב ראש ועדה – גם בוועדת הכנסת וגם בוועדה הרלוונטית - גם כאשר מדובר היה ביריבים פוליטיים.

משה גפני: הייתי אמור לבוא ולהצביע בעד אברהם פורז, שהוא חבר טוב שלי והוא באמת פרלמנטר טוב.

משה גפני: אמרתי זאת לאנשי שינוי: המציאות הזאת שבה היו שני ראשי ועדות – גם בוועדת הכנסת וגם בוועדה הרלוונטית – להצביע נגד; אמרתי להם שהכנסת היא בנין עגול.

משה גפני: לא רואים את זה מבחוץ.

משה גפני: יש כללי משחק לפיהם לא משחקים בשערי הבית הזה משחק שאיננו הגון.

משה גפני: זה לא משנה כאשר מדובר בחבר הכנסת ליצמן או בחבר הכנסת אמנון כהן.

משה גפני: זוהי חרב פיפיות.

משה גפני: אני עומד לעשות מעשה שהוא בניגוד מוחלט למצפוני.

משה גפני: אלה אינם כללי המשחק כאן.

משה גפני: החליטו על ראשות ועדה, וצריך לכבד את זה.

משה גפני: אם יבואו אנשי שינוי כעת ויגידו שהם נכנסים לכללי המשחק שלנו, אצביע בעד.

משה גפני: ולא – אני מצביע נגד.

גדעון סער: אני מציע שיגידו את זה, אדוני היושב ראש.

אברהם פורז: ראשית, לגבי ועדת הכלכלה: הייתי חבר ועדת הכלכלה כאשר נבחר חבר הכנסת אמנון כהן, ולא הצבענו נגדו.

אברהם פורז: אני לא זוכר שהצבענו נגדו.

רוני בר-און: לא היתה הצבעה נגד - - - היתה הצבעה נגד בוועדת הכנסת.

משה גפני: מה היה בוועדת הכספים?

רוני בר-און: אינני יודע.

משה גפני: בריזון הצביע נגד.

רוני בריזון: נכון – הייתי והצבעתי נגד.

אברהם פורז: חבר הכנסת גפני, אני רוצה לומר לך שאין בלבי מאומה נגד חבר הכנסת נהרי, למשל.

אברהם פורז: יכול להיות שמישהו רוצה להביע מחאה קטנה, אז אחד מצביע נגד.

אברהם פורז: זה בסדר כל עוד זה לא נופל.

אברהם פורז: אני מקווה שזה לא יקרה, אבל נניח לרגע שמועמדותי לא תאושר, וחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך כבר לא חברת הוועדה.

אברהם פורז: אתם רוצים לשתק את ועדת החינוך, כלומר שוועדת החינוך של הכנסת לא תעבוד כעת במשך חודשים?

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: כל המקח-והממכר הזה לא מתאים לי.

רוני בר-און: להזכירכם, ביקשתי רביזיה, וכעת אני מעמיד את הענין להצבעה: מי בעד הרביזיה ירים את ידו.

רוני בר-און: הצבעה בעד הבקשה לרביזיה – 8 נגד – 1 נמנעים – 2 הבקשה לרביזיה נתקבלה.

רוני בר-און: בהתאם להוראות סעיף 10א לתקנון הכנסת, אני מעמיד בפני ועדת החינוך, התרבות והספורט את המלצת ועדת הכנסת לבחור בחבר הכנסת אברהם פורז לכהן כיושב ראש הוועדה במקום חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, שאיננה חברת הוועדה עוד.

רוני בר-און: מי בעד אישור המלצת ועדת הכנסת, ירים את ידו?

רוני בר-און: הצבעה בעד המלצת ועדת הכנסת – 8 נגד – אין נמנעים – 3 המלצת ועדת הכנסת נתקבלה.

רוני בר-און: אני קובע אפוא כי בהתאם לתוצאות ההצבעה, נבחר בלא התנגדות חבר הכנסת אברהם פורז לכהן כיושב ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט.

רוני בר-און: אני מברך אותו על כך ומאחל לו בהצלחה רבה.

רוני בר-און: אני מפנה את כסאי כדי שנוכל להמשיך לנהל את הישיבה.

רוני בר-און: אני חייב תודה לחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, שהיתה יושבת ראש הוועדה הזאת.

רוני בר-און: מתוך הניסיון האישי שלי, היא התעלתה מעל לכל שיקולים פוליטיים צרים ובאמת גילתה רוחב-לב וגדלות-נפש.

רוני בר-און: היא עזרה להעביר חוק חשוב מאוד לחברי הליכוד ולציבור המצביעים של הליכוד כאשר הריצה בצורה מעוררת הערכה את חוק ז'בוטינסקי.

רוני בר-און: היא אפילו התארחה השבוע בבית ז'בוטינסקי בכנס שערך מסדר ז'בוטינסקי לרגל כניסתו של החוק לתוקף.

רוני בר-און: מלבד העובדה שהיא השתתפה, אגלה לכם שני סודות: (א) היא אפילו ציטטה מכתבי ז'בוטינסקי, ואפילו ציטטה בטוב טעם ודעת.

רוני בר-און: היא באמת נגעה בנקודות מעניינות ורגישות מאוד, ועוררה את סקרנות הקהל ובעיקר את אהדתו; (ב) הגב' שולמית לבנת – אצלנו לא קוראים לזמרת שלנו "זמרת ארבעת המלחמות" כמו ליפה ירקוני אלא "זמרת המלחמה שאף פעם לא נגמרת", המלחמה על הלגיטימיות - שרה משירי ז'בוטינסקי, ולפחות בשיר אחד הגב' מלי פולישוק-בלוך הצטרפה וידעה את כל המילים.

רוני בר-און: בקשר למנגינה, השמיעה המוסיקלית שלי מונעת ממני להעיד.

רוני בר-און: זה לא היה המנון בית"ר, ואם היא לא ידעה את המנון בית"ר אני מבטיח לך שכמה מבין חברי הכנסת הבולטים ביותר בסיעת הליכוד לא יודעים את המנון בית"ר.

רוני בר-און: היא שרה את אחד השירים וגם נהנתה ממנו.

רוני בר-און: על כך אנחנו מודים לה.

רוני בר-און: באשר ליושב ראש הנכנס, אני חושב שאי אפשר להגזים בשבחיו: פרלמנטר מעולה, כפי שציינו כולם, איש נעים הליכות ונעים שיחה.

רוני בר-און: אין שום ספק שהוועדה הזאת עושה רכש מקצועי מצוין וגם רכש אישי מצוין.

רוני בר-און: אברהם, אני מאחל לך הצלחה רבה, ותודה רבה.

רוני בר-און: כעת אתה מנהל את הישיבה.

אברהם פורז: תודה רבה.

אברהם פורז: מיד אעביר לכם את רשות הדיבור - לפני כשעה קצת הוציאו אותי מהאיפוס, ובנוסף זה פגע קצת בחגיגיות.

אברהם פורז: אני רוצה להצטרף לשבחים על פעולתה ועל עבודתה של חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך בוועדה.

אברהם פורז: אני חושב שהיא עשתה כאן עבודה מצוינת.

אברהם פורז: לא תכננתי לחזור ולכהן כיושב ראש ועדה בכנסת לאחר הבחירות או לאחר שהסתבר שאנחנו חלק מהקואליציה; היו לי תוכניות אחרות.

אברהם פורז: עם זאת, היה מי שנמצא בימים אלה מעבר לים, ששלח לפני מספר חודשים - בקרטון יפה מאוד, אבל בפנים היה מכתב פיטורין.

אברהם פורז: אני לא מתיימר לטעון שראש הממשלה חלם חלום רע בלילה, וזה קרה פתאום.

אברהם פורז: זאת היתה מסכת; אני אומר בשמץ של אירוניה עצמית שלא תכננתי להגיע לכאן.

אברהם פורז: עם זאת, אני רואה בחינוך דבר חשוב, ולכן אני מוכן לתרום את חלקי לכך.

אברהם פורז: אינני יודע אם אי-מי מכם כיהן כשר.

אברהם פורז: ראשית, אני מאחל לכולכם שתהיו, אבל אני מספר לכם שהחזרה לכנסת לגבי מי שהיה שר איננה פשוטה.

אברהם פורז: אפשר לראות את התקופה הזאת כתקופה שמאפשרת לעשות "חיים משוגעים" – אין אחריות על שום דבר, לא מצלצלים אליך בשעה אחת בלילה, הפקידים של המפלגה שלך לא מצפים ממך לכלום, אתה לא קורא מאמרי ביקורת בעיתון על הפקידים שלך, שעשו כך או אחרת.

משה גפני: מי לא מקבל טלפונים בלילה?

ענבל גבריאלי: לגבי הטלפונים והחיים המשוגעים כנראה שאתה באמת לא - - -

רוני בר-און: כמעט הייתי אומר שהייתי שר, אבל לא בלילה; רק ביום.

אברהם פורז: לכן, בתחושה אישית, חרף כל הביקורות שהושמעו כאן, חשבתי שאם לא אנסה לתרום משהו משמעותי, אני מקבל משכורת בחינם.

אברהם פורז: זה לא שאני מזלזל בחבר כנסת רגיל – אני לא מזלזל כלל; עד שמוניתי לכהן כיושב ראש ועדה בכנסת עברו 11 שנים של חברות בכנסת.

אברהם פורז: לכן, בנסיבות שנוצרו, חשבתי שאני רוצה לקבל על עצמי ראשות ועדה כדי לקדם מכאן דברים שניתן לקדם.

אברהם פורז: זה לא נעשה חלילה בשום צורה שהיא כדי לפגוע באיזושהי צורה במלי פולישוק-בלוך.

רוני בר-און: לא היה לך מאבק קשה עם חבר הכנסת לפיד כדי שיוותר לך.

אברהם פורז: חבר הכנסת לפיד לא רצה לכהן כיושב ראש ועדה.

אברהם פורז: אני חושב שחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך עשתה עבודה מצוינת בתקופה שבה היא היתה כאן.

אברהם פורז: בנוסף, אני סבור שיש לה כישורים מיוחדים בתחום החינוך, ואם יסתייע בידינו לקבל מקום נוסף בוועדה הזאת מטעם שינוי – אולי על חשבון מקום בוועדה אחרת – אשמח מאוד אם חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך תחזור לכאן ותקח על עצמה דברים חשובים, דוגמת ועדות משנה.

אברהם פורז: ביחס לביקורת: בכל מקרה אעשה כמיטב יכולתי כיוון שהחינוך מצוי במשבר.

אברהם פורז: לא צריך לומר את זה – כל מי שפותח עיתון מדי יום רואה שהחינוך במשבר, ועדת דברת והכל.

אברהם פורז: אלה הם דברים מן הסוג שטעון פתרון.

אברהם פורז: אני לא מתיימר לדעת תנ"ך טוב יותר מהמורים לתנ"ך, לדעת היסטוריה טוב יותר מהמורים להיסטוריה או לדעת מתמטיקה טוב יותר מהמורים למתמטיקה.

אברהם פורז: עם זאת, אני סבור שבתחום החינוך אנחנו מדברים על כלכלת החינוך – איך יש משאבים לחינוך, איך יש ניהול נכון של החינוך, ואיך אנחנו גורמים לכך שהאנשים הטובים ביותר יהיו בכיתה וילמדו.

אברהם פורז: איך הם מלמדים אחר כך – זה כבר משהו אחר; אנחנו לא יודעים.

אברהם פורז: קטונו.

אברהם פורז: אגב, חלק מהמבחנים שתלמידים עוברים היום אני בוודאי לא הייתי עובר.

רוני בריזון: אבל את כל המבחנים שעוברים המורים היית עובר.

מל פולישוק-בלוך: לדעתי, מצפים לפחות מדיי מהתלמידים.

אברהם פורז: בכל מקרה, אני רוצה להודות לך, חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך, על כל התקופה שבה שירתת בוועדה.

אברהם פורז: אני מאחל גם לך שתכהני פעם כשרה, ושלא תצטרכי לחזור לוועדה בכנסת – שזה יהיה עד הפנסיה.

אברהם פורז: תודה רבה לכולכם.

מגלי והבה: ראשית, כיוון שאני עדיין חבר בוועדת החינוך, הזעיקו אותי להצביע ולתמוך במועמדות שלך לתפקיד.

מגלי והבה: אני מצרף את ברכתי ואת קולי לתמיכה במינוי כיוון שאני סבור שאתה מועמד ראוי.

מגלי והבה: אנחנו באמת מצפים ממך לדחוף את העגלה קדימה.

מגלי והבה: אומנם לא יצא לי בתקופה האחרונה להיות כאן, אבל צדקת בדבריך כשאמרת שהחינוך במשבר.

מגלי והבה: אנחנו צריכים לעשות הכל על מנת לשנות זאת ולתרום למען המטרה ככל יכולתנו.

מוחמד ברכה: אני מברך את יושבת הראש היוצאת ואת היושב ראש הנכנס.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני מבקש לברך תחילה את היושבת ראש היוצאת, חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

משה גפני: אני חבר ועדה בקדנציה הזאת, ושמחתי לעבוד אתה.

משה גפני: היא היתה יושבת ראש טובה – מעבר לוויכוחים הרגילים, שהופכים את החיים למעניינים.

משה גפני: עם זאת, בעבודה היומיומית היא היתה יושבת ראש ראויה, שפעלה פעמים רבות בלא שיקולים פוליטיים.

משה גפני: כך למשל, בדברים שנגעו לציבור החרדי, מה שהיה הגיוני היה הגיוני.

משה גפני: אני באמת מברך אותך על כך בהמשך דרכך כחברת כנסת.

משה גפני: אל תקבלי את הדברים שאמר חבר הכנסת פורז: חבר כנסת רגיל הוא יותר משר אם הוא עושה את עבודתו נאמנה.

משה גפני: אני רוצה לברך את היושב ראש הנכנס, חבר הכנסת אברהם פורז.

משה גפני: כפי שאמרתי קודם, חבר הכנסת פורז הוא פרלמנטר מצוין, בעל ניסיון רב בכהונה בתפקיד יושב ראש ועדה – הוא כיהן כיושב ראש ועדת הכלכלה, ובתקופתו ועדת הכלכלה זכתה לשם טוב והפכה ועדה אטרקטיבית מאוד.

משה גפני: אני מאחל לך הצלחה בדרכך.

משה גפני: אבקש להתייחס בקצרה לדברים שאמרתי בפתח הישיבה: לדעתי, המפלגה שלכם לא הפנימה את החיים הדמוקרטיים במדינת ישראל.

משה גפני: אני אומר את זה במובן החברי ביותר שאני יכול לומר.

משה גפני: העובדה שאנחנו הולכים לבחירות, והולכים אחד נגד השני או יוצאים עם אג'נדות שונות, זה בסדר גמור.

משה גפני: אבל כשאנחנו נכנסים לבנין, יש כללי משחק דמוקרטיים.

משה גפני: כללי המשחק הדמוקרטיים הם לא רק בבחירת יושב ראש ועדה; כללי המשחק הדמוקרטיים הם שכל אחד צריך לחיות, ושלכל אחד יש את הציבור שלו ואת האג'נדה שאתה הוא הגיע.

משה גפני: צריך לחיות האחד עם השני.

משה גפני: אין דבר כזה – וזה לא רק בבחירת ראשות וועדה.

משה גפני: אני הצבעתי על ראשי ועדות שהמרחק ממני אליהם היה כשנות אור, גם במישור האישי – כלומר, שלדעתי הוא לא היה מתאים לכהן כיושב ראש ועדה, כשהמפלגה שלו לא היתה ראויה לקבל תפקיד של ראשות ועד ה- והצבעתי בעד.

משה גפני: אלה הם כללי המשחק.

משה גפני: אנשים בחרו בכולנו.

משה גפני: זה לא משנה מי בחר בכם ומי בחר בנו.

משה גפני: אנשים בחרו, ואחרי הבחירות אנחנו צריכים לעבוד ביחד לטובת כולם.

משה גפני: אתם לא הפנמתם את הענין הזה, ואתם סבורים עד לרגע זה שאתם עדיין במערכת בחירות.

משה גפני: אתם סבורים שאם יש חבר כנסת חרדי – גם חברי כנסת חרדים נבחרים לראשות ועדה.

משה גפני: זאת המציאות, ולא תמיד החרדים היו טובים פחות מאחרים.

משה גפני: אני לא אומר שטובים יותר, אבל לא פחות טובים.

משה גפני: אם אתם סבורים שכך נוכל להמשיך לחיות יחד, אתם פוגעים באושיות המשטר הדמוקרטי.

רוני בריזון: קשקוש.

רוני בריזון: זה לא נכון.

רוני בריזון: אתה פשוט לא יודע מהן אושיות המשטר הדמוקרטי.

משה גפני: העובדה שאני לא יודע – זה חוזר על עצמו כל הזמן.

משה גפני: מה לעשות?

משה גפני: אבל נבחרו לכנסת גם אנשים כמוני, שלא יודעים, חבר הכנסת בריזון.

רוני בריזון: אם יש לך רוב בכנסת, כמו בכל מקום אחר, אתה תבחר.

רוני בריזון: ואם לא – לא תבחר.

רוני בריזון: אם אתה ראוי, תבחר, ואם אתה לא ראוי, לא תבחר.

רוני בר-און: על החלק האחרון יש לי מחלוקת.

רוני בריזון: זה נכון – בחלק מהמקרים, גם אם אתה לא ראוי תבחר - - - מה לזה ולעיקרון הדמוקרטי?

רוני בר-און: זאת ישיבה חגיגית, ולא ישיבה של - - -

רוני בריזון: הוא מנצל אותה לרעה, לא אני.

רוני בר-און: הוא לא מנצל אותה לרעה.

רוני בר-און: זאת הדרך שלו לברך את חבר הכנסת פורז.

משה גפני: אני שב ואומר שאני מברך אותך, חבר הכנסת פורז.

משה גפני: גם בפן האישי, כפי שציינתי, אני חושב שאתה ראוי, וזה בסדר.

משה גפני: אני שמח על כך שאתה כאן, יושב ראש הוועדה שבה אני חבר.

משה גפני: עם כל זאת, אני אומר – וזה לא גורע מהחגיגיות של הישיבה הזאת – שעם כל הכבוד, אנחנו נמצאים בבנין שבו יש מפלגות שונות, וצריך לחיות אתן שווה בשווה, כל אחד לפי דרכו.

משה גפני: תפנימו את המציאות הזאת.

משה גפני: אני מצטער על ההצבעה שלי, אבל הייתי חוזר עליה - - -

אורי אריאל: אני רוצה להודות לחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

אורי אריאל: אני חושב שבתקופת כהונתה כיושבת ראש הוועדה עבדנו טוב ביחד.

אורי אריאל: אני רוצה לאחל לך הצלחה, חבר הכנסת פורז.

אורי אריאל: אני מציע לך שתעשה את זה בדרייב גדול, כי נדמה לי שנותרו חודשים מעטים עד לבחירות.

אורי אריאל: כך שאם אתה רוצה להספיק משהו, תדחוף אותנו קדימה ומי שירוץ אתך – או נגדך, אבל יהיה כאן – ירוץ, ומי שלא – לא.

אורי אריאל: תודה ובהצלחה.

משולם נהרי: כפי שכבר נאמר, מערכת החינוך מצויה במצב קשה מאוד.

משולם נהרי: כמי שמכיר אותה שנים רבות, הייתי אומר שהיא מצויה בשפל המדרגה.

משולם נהרי: מעולם לא היה דבר כזה במערכת החינוך.

משולם נהרי: עליה נאמר: בימים האלה אין מלך בישראל, איש הישר בעיניו יעשה.

משולם נהרי: מאחר שמערכת החינוך יקרה לכולנו - ואני סבור שהדגל הראשון שכל מדינה צריכה להניף הוא דגל החינוך - ראיתי לנכון שלא יהיו חילופין שוב בוועדת החינוך, בפעם השלישית במהלך הקדנציה.

משולם נהרי: אני חושב שחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך עשתה עבודה טובה.

משולם נהרי: היא נכנסה למערכת שלא הכירה היטב בתחילה, אבל משהכירה אותה היא הובילה מהלכים שהיו חשובים מאוד.

משולם נהרי: בעיניי, ועדת החינוך היא ועדה שאמורה לבקר באופן בונה וענייני את מערכת החינוך, במיוחד בימים אלה.

משולם נהרי: לוקח זמן, זהו תהליך - עד שאדם נכנס, לומד את העניינים, מתחיל לקדם את הדיונים, מוביל אותם ומצליח לזעזע את מערכת החינוך.

משולם נהרי: כך זה קרה בפעם שעברה, כשזה היה דבר מחויב המציאות.

משולם נהרי: זה לא היה נעים לאף אחד--

אברהם פורז: הערה אחת:

אברהם פורז: חבר הכנסת אמנון כהן יכול היה להישאר בוועדה לביקורת המדינה, והוא עבר.

משולם נהרי: אני מדבר על מערכת החינוך, שהיא מערכת שיקרה לי.

משולם נהרי: אני לא מדבר כעת כמי שעושה דילים.

משולם נהרי: אותי מעניין מה קורה בוועדת החינוך.

משולם נהרי: אני מדבר עליה כמי שקרוב אליה וכמי שאכפת לו ממערכת החינוך.

משולם נהרי: אני לא איש נקמות.

משולם נהרי: לא באתי למסע נקמה או למחאות.

משולם נהרי: אני סבור – ועדיין סבור – שרצוי שיושבת ראש הוועדה תמשיך, כשם שאני סבור שמוטב למורה ללמד באותה כיתה במשך שלוש שנים - וזאת היתה המדיניות שלי.

משולם נהרי: עד שמתרגלים אליו, מבינים אותו וקולטים אותו, הוא כבר יכול להתקדם.

משולם נהרי: יש משימות קשות.

משולם נהרי: היושבת ראש כבר היתה באמצע העשיה, וצריך לאפשר לה להמשיך.

משולם נהרי: אני לא מאמין שנשאר לנו זמן רב, וזה לא מסע נקמה.

משולם נהרי: אדוני היושב ראש, כעת משנבחרת, אני מברך אותה ומבקש: ועדת החינוך אמורה לתת מענה לכלל הילדים ולתרום לכלל הילדים, בלא הבדלי סקטור וכן הלאה - לכולם, בלא יוצא מן הכלל.

משולם נהרי: אם תשכיל ותעשה זאת, ותוביל את זה כך, תמצא אותנו לעזר בנושא הזה.

משולם נהרי: אם לא, זכותנו למחות בדרך שנראית לנו כדרך המכובדת.

מל פולישוק-בלוך: אני מודה על הברכות.

מל פולישוק-בלוך: אני מברכת אותך על כניסתך לתפקיד, אדוני היושב ראש.

מל פולישוק-בלוך: אני יודעת שתהיה המשכיות משום שאנחנו לא מכירים מאתמול, ונעבוד יחד.

מל פולישוק-בלוך: אני מניחה שלרוב הדברים אותם התחלתי תהיה גם המשכיות.

מל פולישוק-בלוך: רציתי לומר לחבר הכנסת גפני דווקא: נהניתי מאוד מכך שהיית כאן.

מל פולישוק-בלוך: זה נתן לי קצת יותר פלפל, וזה הוסיף אתגר וחיוך על השפתיים.

מל פולישוק-בלוך: מעבר לכך, אני חושבת שלא נכון יהיה לומר שהתאהבתי רק כעת בחינוך, כיוון שאני עוסקת שנים רבות בחינוך.

מל פולישוק-בלוך: אבל כשאתה יושב בכסא הזה אתה רואה את עוצמת הענין, ואתה מבין עד כמה החינוך הוא הדבר החשוב ביותר במדינת ישראל - יותר מהחדר ההוא של ועדת החוץ והביטחון, אליו רצים בכל פעם, ויותר מהחדר ההוא של ועדת הכספים.

מל פולישוק-בלוך: זאת לא פראזה, זה "על-אמת"; אין חדר חשוב יותר מזה של ועדת החינוך, ואני אומרת את זה באחריות מלאה.

מל פולישוק-בלוך: אתה תכיר את החינוך ותדע מה זה.

מל פולישוק-בלוך: מהבחינה הזאת, אני שמחה שאתה יושב על הכסא הזה, כי תמיד עסקת בענייני כלכלה וכעת תבין סוף סוף למה החינוך הוא למעשה השורש והבסיס לכל דבר במדינה הזאת.

מל פולישוק-בלוך: אני מודה לכולם.

מל פולישוק-בלוך: נהניתי מאוד, ואני מודה גם לצוות הוועדה שליווה אותי כאן.

ענבל גבריאלי: אני חברה בוועדת החינוך, ולצערי הרב הנוכחות שלי היתה תחת אילוצים של חברות בשבע ועדות נוספות.

ענבל גבריאלי: עם זאת, ישבתי בוועדה תחת ניהולה של מלי פולישוק-בלוך ותחת ניהולו של יושב ראש אחר, ואני רוצה לומר שהיו הבדלים משמעותיים – לא משנה במי מדובר; אני רוצה להתרכז בחברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך.

ענבל גבריאלי: ביחס לאופן הניהול של הוועדה: חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך הביאה מניסיונה האישי כאם – ואני יודעת על בן אחד לפחות שנמצא במערכת החינוך – ותמיד התנהלו כאן דיונים בדרכי נועם.

ענבל גבריאלי: השיקולים הפוליטיים ישבו ברוב המקרים בצד, ובאמת כל מה שענין את חברת הכנסת פולישוק-בלוך כיושבת ראש הוועדה היה תמיד טובת התלמיד וטובת המערכת.

ענבל גבריאלי: מבחינתי, אם הייתי צריכה להחליף אותך – מבלי לומר שום דבר על חבר הכנסת פורז – הרחבת את מידת הנעליים.

ענבל גבריאלי: אני רק יכולה לבקש שהדרך הזאת תימשך, ולאחל המון הצלחה.

רוני בריזון: בהצלחה, אדוני.

אברהם פורז: תודה לכולכם, הישיבה נעולה.