ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 436, 2005-04-13 00:00

מל פולישוק-בלוך: אני פותחת את הישיבה.

מל פולישוק-בלוך: פרופסור אורה לימור, סגנית הנשיא לעניינים אקדמיים, בבקשה.

אורה לימור: אנחנו מלמדים היום בעשרות מרכזי לימוד.

רן כהן: דרך אגב, חבר הכנסת יוסי שריד קיבל לפני שנתיים את התואר "עמית כבוד".

מל פולישוק-בלוך: לכבוד מה?

קריאה: בגלל שהיה שר חינוך.

קריאה: נדמה לי שכמעט כל שרי החינוך לשעבר קיבלו.

מל פולישוק-בלוך: אני מניחה שהנוכחית לא, כי צריך קודם תואר ראשון, לא?

מל פולישוק-בלוך: אני עומדת להגיש הצעת חוק - שבטח לא תחול מעכשיו ובטח גם לא תתקבל - שראש המל"ג חייב להיות בעל תואר אקדמי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו דורשים היום מכל גננת להיות אקדמאית, אז ראש המל"ג לא יהיה אקדמאי?

אורה לימור: אנחנו מלמדים בהרבה מאוד מרכזי לימוד.

אורה לימור: 70 זה מספר מאוד כללי, אבל לא כולם פעילים כל הזמן.

אורה לימור: עכשיו פעילים קרוב ל-50 מרכזים.

אורה לימור: כל מרכז, מאחוריו סיפור אחר.

אורה לימור: ההתקשרויות הן שונות, ומה שקורה בכל המקומות האלה מרתק.

אורה לימור: אנחנו מפעילים היום קרוב ל-600 קורסים.

אורה לימור: כשאנחנו אומרים "קורס", אתם צריכים לדמיין לכם חבילת ספרים וכל החומר הנלווה, שכולל לפעמים קלטות ולפעמים דברים אחרים.

מל פולישוק-בלוך: יש לי חומר מקורסים במתמטיקה, בפיסיקה ובגיאולוגיה, למרות שמדובר בספרים שנכתבו לפני 20 שנה.

מל פולישוק-בלוך: אז לא היתה טכנולוגיה חדשה כמו היום.

אורה לימור: הייחוד שלנו הוא קבלה פתוחה, שיטת הוראה מרחוק ופריסה ארצית.

אורה לימור: הסטודנט הוא בלב העניין, וכפי שאתם רואים, הכל סובב סביבו.

אורה לימור: עליו מעמיסים את כל הדברים האחרים, את קריאת ספרי הלימוד ואת המטלות שהוא צריך לכתוב ולהגיש במועדים קבועים.

אורה לימור: הכל מאוד מובנה.

אורה לימור: דווקא בגלל שהשיטה היא כל כך פתוחה וכל אחד יכול להיכנס, כדי שלא ייווצר בלגן, הכל מאוד מובנה: יש תאריכים קבועים לכל דבר, מועדים קבועים לבחינות והכל מאוד מסודר.

אורה לימור: לגבי ההנחיה, יש שיעורים ומעבדות, בחינות גמר, ייעוץ והדרכה בלמידה.

אורה לימור: יש לנו כאן מחלקה גדולה שבה גם סיוע רב ללקויי למידה ולכל מיני בעיות אחרות.

אורה לימור: הפריסה שלנו ארצית, מאילת בדרום ועד קצרין.

אורה לימור: כל אחד יכול ללמוד קרוב לבית.

אורה לימור: זמן הלימוד – הסטודנט יכול לגמור את התואר תוך שלוש, ארבע שנים.

אורה לימור: הסטודנט יכול גם ללמוד שש, שבע שנים, לפי רצונו.

מל פולישוק-בלוך: האם אין הגבלה של זמן?

אורה לימור: אין הגבלה בזמן, כי לא נרשמים לשנת לימוד, אלא נרשמים לקורס.

מל פולישוק-בלוך: אין התיישנות?

קריאה: אין התיישנות.

קריאה: זאת סוגייה שצריך לחשוב עליה.

אורה לימור: לגבי סוג ההנחיה, יש הנחיה רגילה שהיא שלוש, ארבע פעמים בסמסטר, והיא לא בגדר חובה.

אורה לימור: יש מפגש חובה, או לפני הבחינה או במפגש הראשון.

אורה לימור: לעומת זאת, יש לנו גם הנחיה מוגברת, שהיא מאוד פופולרית במיוחד בקרב סטודנטים צעירים.

אורה לימור: היא כוללת מפגש שבועי, כמעט כמו באוניברסיטה רגילה.

אורה לימור: המנחה עוזר לסטודנטים ללמוד את החומר ומברר איתם דברים שהם קראו בבית.

אורה לימור: אז מדובר בכ-14 פגישות בסמסטר.

אורה לימור: דיברנו על קצב הלימודים, על בחירת תחום הלימודים ועל בניית תוכניות לימודים.

אורה לימור: אפשר ללמוד תארים פתוחים ורחבים מאוד, למשל בוגר במדעי הרוח והחברה, או החברה והרוח, בוגר במדעי הטבע ובמדעי החיים, ולאחרונה התחלנו להיכנס לתחומים מאוד ספציפיים.

אורה לימור: יש לנו הרבה מאוד תארים הרבה יותר מובנים ומצומצמים, למשל פסיכולוגיה תואר חד-חוגי.

מל פולישוק-בלוך: האם כל אחד יכול לבנות לעצמו את מתכונת הלימודים שלו?

אורה לימור: התוכניות האלה הן די מובנות, כי הן קיבלו אישור של המועצה להשכלה גבוהה.

קריאה: כל אחד יכול לבחור לו מסלול.

קריאה: אם הוא בוחר מסלול רחב, יש לו הרבה דרגות חופש.

מל פולישוק-בלוך: אבל אם הוא לומד היסטוריה, האם הוא יכול לשלב לימודי מדעים?

קריאה: זה תלוי בתוכנית, לא בכל התוכניות.

קריאה: ככל שהסטודנטים צעירים יותר, קצב הלימוד נהיה מהיר יותר.

קריאה: גיל הסטודנטים ירד מאוד, ולכן הם מעונינים לסיים מהר יותר את הלימודים.

קריאה: רואים את המגמה הזאת בצורה די ברורה.

קריאה: הגיל הממוצע של הסטודנט באוניברסיטה הפתוחה הוא 27 וחצי.

קריאה: הצעירים מסיימים את הלימודים תוך ארבע עד חמש שנים.

קריאה: פרופסור אורה לימור הראתה את מספרי הבוגרים.

קריאה: ב-10 השנים האחרונות המהפכה הגדולה באוניברסיטה הפתוחה היתה, שסטודנטים למדו כדי לסיים תארים.

קריאה: 2,000 מקבלי תואר בשנה זה מספר עצום.

אורה לימור: מי הסטודנטים?

אורה לימור: יש מגוון עצום של סטודנטים: צעירים וחיילים משוחררים, חיילים בשירות סדיר שיש להם אפשרות ללמוד וכך הם "מרוויחים" הרבה זמן ויש פרויקט גדול של תלמידי תיכון מוכשרים.

קריאה: זה במרכזים שונים ברחבי הארץ.

מל פולישוק-בלוך: גם ברעננה?

קריאה: כן.

קריאה: היום יש קרוב ל-1,000 תלמידי תיכון.

קריאה: תמיד האטרקציה הגדולה בטקס בוגרים מתרחשת, כשעולה ילד בן 17 לקבל את התואר האקדמי לפני שהוא קיבל את הבגרות.

קריאה: יש הסדר עם צה"ל, שתלמיד תיכון שסיים במהלך לימודיו מחצית התואר, מקבל דחייה לשנה להשלמת התואר לפני הצבא.

מל פולישוק-בלוך: אני לא סתם שואלת, כי קיבלתי שתי פניות השבוע מתלמידים מצטיינים בכיתה ט' שרצו קדימה עם לימודי המתמטיקה, ומשרד החינוך לא נותן להם לגשת לבגרות.

קריאה: אצלנו אין עניין של בגרות, הוא מקבל תואר ללא כל קשר לבגרות.

קריאה: זה באמת הדבר המהנה ביותר כשעולה זקן, מי יודע בן כמה, לקבל את התואר, ואחריו ילד בן 17.

אורה לימור: אוכלוסיות במעגל העבודה הן, כמובן, האוכלוסייה הטבעית שלנו.

אורה לימור: מדובר באנשים שרוצים ללמוד ולא יכולים להפסיק לעבוד, ולכן לא יכולים לשבת ימים שלמים בקמפוס.

אורה לימור: תלמידי "ההזדמנות השנייה" הן האוכלוסייה הבוגרת.

אורה לימור: יש סטודנטים מבוגרים, אבל אוכלוסיית הסטודנטים באוניברסיטה הפתוחה לא מורכבת רק ממבוגרים, ואין הם מהווים את רוב הסטודנטים.

אורה לימור: בנוסף לזה, יש לנו סטודנטים שלומדים מחוץ לארץ.

אורה לימור: זאת כמובן שיטה מצוינת לישראלים שחיים בחוץ לארץ – יש מאות אלפים כאלה - ורוצים לעשות תואר באוניברסיטה ישראלית.

אורה לימור: החומר מגיע אליהם, הם נבחרים בקונסוליות ובשגרירויות.

קריאה: היום יש לנו 800 סטודנטים כאלה.

קריאה: יש גם שיעור חי דרך המחשב.

אורה לימור: פרויקט אחר שכדאי מאוד להזכיר אותו – יש לנו קרוב ל-8,000 סטודנטים מחבר המדינות לשעבר שלומדים מדעי היהדות.

אורה לימור: הקורסים תורגמו לרוסית.

אורה לימור: הגענו למצב שאנחנו יכולים להעניק להם תואר במדעי היהדות.

אורה לימור: הם לומדים במפעל משותף עם הסוכנות היהודית, עבר ל"נתיב", וזה אחד הדברים המרגשים שקורים פה.

דובר: אגב, הם לא נמנים, הם בנוסף ל-38 אלף סטודנטים.

דובר: זה פרויקט נפרד.

מל פולישוק-בלוך: למה אתם לא סופרים אותם, הם לא מקבלים מימון?

מל פולישוק-בלוך: איך הם משלמים?

דובר: הם לא משלמים.

דובר: הסוכנות מכסה את עלות ההנחיה ברוסיה, ולפיתוח אנחנו מקבלים תרומות.

אורה לימור: הפיתוח מאוד יקר.

אורה לימור: לתרגם קורס זה כמו לכתוב קורס חדש.

אורה לימור: זה מאוד קשה, כי אנחנו לא יכולים לבדוק את התרגום בעצמנו כי כמעט אף אחד מאתנו לא יודע רוסית.

דובר: זה תרגום ואדפטציה לתרבות , לשפה אחרת.

אורה לימור: בגרף אנחנו רואים שמספר הסטודנטים נושק ל- 40 אלף.

אורה לימור: יש לנו למעלה מ- 110 אלף הרשמות לקורסים.

אורה לימור: יכול להיות סטודנט שלומד קורס אחד, ויכול להיות סטודנט שלומד שלושה קורסים, והוא נספר ב- 3 הרשמות.

אורה לימור: רוב הסטודנטים הם למטה מגיל 26.

אורה לימור: זה קצת יותר מאוניברסיטאות סגורות, אבל זה לא הדימוי שיש לאנשים שלומדים פה אנשים בגיל הפנסיה.

אורה לימור: בתואר השני הרוב יותר מבוגרים, הגיל הממוצע הוא 33.5.

אורה לימור: אבל יש גם סטודנטים למעלה מגיל 50.

דובר: בכל טקס סיום יש תיכוניסט אחד בוגר ואחד בן 70-80.

אורה לימור: טקסי הבוגרים שלנו הם מאוד מרגשים, משום שמלבד חלוקת התעודות מספרים סיפורים אישיים תוך כדי העלייה של הסטודנטים לדוכן.

אורה לימור: יש סיפורים על אב ובן שמסיימים את הלימודים יחד, או אנשים מאוד מבוגרים וכדומה.

אורה לימור: אנחנו מרגישים חובה להגיע למגזרים מסוימים, כמו המגזר החרדי- -

מל פולישוק-בלוך: כמה יש לכם?

אורה לימור: אין לנו הרבה, אבל אנחנו מתחילים עכשיו בהרבה מאוד מאמץ.

דובר: אנחנו נעשה פעילות להרחבה בכמה מישורים.

דובר: החרדים מעריכים שיש לנו בין 100 ל- 200, אבל אי-אפשר לדעת את זה.

מל פולישוק-בלוך: אבל זאת דווקא שיטה נהדרת בשבילם ללמוד, כי הם צריכים את הנפרד, והם מחפשים מקומות כאלה.

אורה לימור: אנחנו יכולים לבוא אליהם ללמד, ואנחנו יכולים לעמוד בכל דבר שאוניברסיטאות אחרות לא יכולות, כמו בנים לחוד ובנות לחוד.

מל פולישוק-בלוך: מפתיע אותי שרק 200-300 לומדים.

דובר: יש שם בעיה - לצנזר את ספרי הלימוד.

דובר: היתה גם בקשה ללמוד תקשורת בלי טלוויזיה.

אורה לימור: מדעי הרוח הם לא ילמדו.

אורה לימור: מדעים מדויקים, כן.

דובר: אנחנו צריכים לעשות קמפיין בשוליים כי מהרבנים הלא אי-אפשר לקבל הכשר.

דובר: אנחנו עושים עכשיו מאמץ מיוחד בהכנת חומר שמיועד לקבוצות חרדיות.

מל פולישוק-בלוך: קיבלתי פנייה אתמול ממישהו שתקופה ארוכה מארגן בבית-ספר עלייה למצדה בלילה לקראת סיום הלימודים, וזה היה מתוכנן למחר בלילה.

מל פולישוק-בלוך: הם קיבלו אתמול הודעה שמכיוון שמגיעה לשם קבוצת חרדים הם דורשים שלא יהיו שם גברים ונשים במעורב, ולכן ביטלו להם את המסע.

מל פולישוק-בלוך: אני מקווה שזה לא יקרה לכם, שתבטלו דברים אחרים.

דובר: בוודאי שלא.

דובר: הרבה חרדים באים עם מעט מאוד ידע, והסיוע בלמידה והחונכות שצריך להשקיע בהם הם עתירי משאבים.

דובר: זה לא ילך אם לא יסייעו להם בכך.

דובר: צריך בשביל זה הרבה כסף.

אורה לימור: הכול כסף, את זה לימדו אותי פה.

מל פולישוק-בלוך: זה מה שכיוון אותנו כשהחלטנו על ה- 700 מיליון – שהכול כסף.

דובר: אנחנו עושים את העבודה הכי חברתית במדינת ישראל.

קריאה: אני לא חושב שקיבלנו משהו מה-700 מיליון.

מל פולישוק-בלוך: תקבלו.

מל פולישוק-בלוך: אחרי הפגרה נקיים ישיבה על האוניברסיטה הפתוחה ונביא את אנשי ות"ת.

מל פולישוק-בלוך: נדבר על צמצום פערים ועל כל ההשלכות החברתיות, ונלחץ עליהם לשנות את התקצוב.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא מחלקים כספים למוסדות- -

דובר: אני לא בגישה לעקוף את ות"ת.

מל פולישוק-בלוך: זה בדיוק העניין.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו שומרים על תקינות המערכת.

מל פולישוק-בלוך: אבל מאוד חשוב – ועל זה אני מאוד גאה – אני לחצתי שחלק גדול מהסכומים – חוץ ממה שילך לות"ת, ילך למלגות מחקרים לתארים מתקדמים, לעולים חדשים שעומדים ללמוד, לכל מיני מגזרים מתפתחים באוכלוסייה כדי להשקיע יותר במלגות ללימוד ולמחקר.

מל פולישוק-בלוך: שם מדובר על סכומים ענקיים של למעלה מ- 100 מיליון שקלים רק למחקרים.

מל פולישוק-בלוך: זה יחולק דרך קרנות שמחלקות היום כספים למלגות.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה יגיע לכולם.

דובר: זה מאוד חשוב, הבעיה היא שזה רק שנה.

מל פולישוק-בלוך: בסדר, בשנה הבאה נמצא פטנט אחר.

מל פולישוק-בלוך: לפני שנה היה בְּרוך גדול בתרבות, ואמרנו שזאת אחת האג'נדות החשובות, ולכן אנחנו מבקשים על זה כסף.

מל פולישוק-בלוך: כעסו עלינו שאנחנו מחלקים כספים ייחודיים, אבל הצלחנו להציל באותה שנה את מוסדות התרבות בישראל, וכל אחד קיבל את שלו.

מל פולישוק-בלוך: אז הם אמרו את אותו משפט שאתה אמרת עכשיו – מה יהיה בשנה הבאה?

מל פולישוק-בלוך: זאת לא שיטה.

מל פולישוק-בלוך: נכון, כולנו מסכימים שזאת לא שיטה; זאת שיטה נפסדת שלא צריכה להיות, אבל זה עדיף מאשר לא מגיע בכלל כסף.

מל פולישוק-בלוך: והנה השנה זה עוד יותר טוב כי השגנו 700 מיליון לדברים יותר חשובים: מדע, תרבות וחינוך.

מל פולישוק-בלוך: 400-500 מיליון שקלים הולכים לחינוך, ובשנה הבאה נמציא פטנטים חדשים.

מל פולישוק-בלוך: אולי נשנה את השיטה מהבסיס.

מל פולישוק-בלוך: צריך להיות אופטימיים.

אורה לימור: תחומי הלימוד: מדעי הרוח, מדעי החברה, מדעי הטבע והחיים, הנדסה.

אורה לימור: היום יש לנו 5 תארים שניים.

מל פולישוק-בלוך: מה זה לימודי דמוקרטיה?

אורה לימור: זה תואר בין-תחומי מיוחד לאוניברסיטה הפתוחה.

אורה לימור: לצד הרצון להידמות לכולם, אנחנו רוצים להיות גם מיוחדים.

אורה לימור: לכן חלק מהלימודים שלנו הם ייחודיים.

אורה לימור: תואר בלימודי דמוקרטיה הוא כזה.

אורה לימור: זה שילוב בין מדע המדינה, פילוסופיה, היסטוריה וסוציולוגיה; תלמיד יכול לקחת אחד מאלה כחוג עיקרי, אבל הוא לומד מכולם, והבסיס הוא כל מה שקשור לדמוקרטיה: התנהגות בחברות דמוקרטיות, פילוסופיה שעומדת מאחורי הדמוקרטיה, תולדות הדמוקרטיה מאז יוון האתונאית ועד ימינו, אתיקה; מחשבה ביולוגית היא גם תוכנית ייחודית שמיועדת בעיקר למורים שיש להם תואר ראשון בביולוגיה, הם לא עוסקים יותר במחקר, אלא מלמדים בתיכון, והם עוסקים בדברים שעומדים מאחורי המקצוע: פילוסופיה, בעיות אתיות מיוחדות, כמו שיבוט וכדומה; יש לנו גם לימודי תרבות.

אורה לימור: מנהל עסקים מאוד מבוקש בגלל אוכלוסיית המורים, ואולי יהיה מבוקש יותר בגלל דוח דברת.

דובר: השנה יש לנו למעלה מ- 30 בוגרי מנהל עסקים תוך שנתיים.

אורה לימור: בחינוך יש מסלולים מיוחדים, כמו מגמת ליקויי למידה, שיטות הוראה.

אורה לימור: הוצאת הספרים שלנו היא הוצאת הספרים האקדמית הגדולה בישראל.

אורה לימור: יש לנו קרוב ל- 2000 כותרים, מתוכם 150 בשנה האחרונה.

אורה לימור: אנחנו מדפיסים קרוב למיליון ספרים בשנה.

מל פולישוק-בלוך: זה עסק שמכניס רווחים?

אורה לימור: לא.

דובר: זה חלק משכר הלימוד.

אורה לימור: אבל אנחנו צריכים להזכיר שוב שמה שאנחנו עושים פה זאת תרומה עצומה לתרבות ולהשכלה בכלל.

אורה לימור: זה לא סגור בתוך הקמפוס הזה ולא ב- 70 מרכזי הלימוד שלנו.

אורה לימור: יש לנו לימודים חוץ-אקדמיים: בית-ספר לטכנולוגיה שמכשיר הנדסאים, טכנאים וחשמלאים בשיטות ההוראה של האוניברסיטה הפתוחה במערך גדול של לימודי חוץ שיש לו חלק שנקרא "חשיפה".

דובר: 17 אלף איש לומדים ב"אסכולות".

מל פולישוק-בלוך: רק ב"אסכולות" 17 אלף?

קריאות: כולל.

דובר: לצערנו הרב, זה לא רווחי.

מל פולישוק-בלוך: עיריית רעננה נותנת לכם משהו?

דובר: את השטח קיבלנו מהם.

אורה לימור: כדי להרחיב את הנגישות הוחלט ביוזמת ות"ת-מל"ג ליצור אפיקי מעבר מהאוניברסיטה הפתוחה לאוניברסיטאות אחרות כשהרעיון הוא שסטודנט שלומד פה מספר קורסים ומקבל עליהם מספר נקודות זכות שעליהן הוסכם בין שתי האוניברסיטאות, יוכל להתקבל ישירות לשנה שנייה.

אורה לימור: באופן כזה הוא מדלג על המשוכות, לא בודקים לו תעודת בגרות ולא בודקים לו פסיכומטרי אם הוא הצליח פה.

אורה לימור: אנחנו עובדים כל הזמן מול האוניברסיטאות על הדברים האלה.

אורה לימור: בטכניון יש 14 פקולטות להנדסה ולמדעים, 30 נקודות כאן מכניסות אותם לשנה שנייה.

אורה לימור: זה בגדול, אבל בעצם זה תחום חוג.

אורה לימור: אפשר ללמוד 4 קורסים בהיסטוריה ולעבור לשנה שנייה בהיסטוריה בתל-אביב, וכן הלאה.

אורה לימור: כך גם בחיפה ובבן-גוריון בנגב.

קריאה: זה נותן הזדמנות לתלמיד תיכון שלא הצטיין, כך יש לו אלטרנטיבה.

קריאה: המציאות היא שהטכניון שמח מאוד לקבל סטודנטים כאלה כי הם מצליחים.

דובר: לפני שנתיים-שלוש עשינו סקר בפקולטה לאלקטרוניקה בטכניון; אז היו 35 סטודנטים שהגיעו דרך אפיקי המעבר, והם היו במתאם יוצא מן הכלל יחסית לתלמידי הטכניון.

דובר: נדמה לי שהפרש הממוצעים בין הלימודים אצלנו לבין הלימודים בטכניון היה של נקודה אחת או שתיים.

יואב יאיר: אני אדבר בקצרה על השימוש בטכנולוגיה באוניברסיטה.

יואב יאיר: אנחנו רואים את עצמנו מובילים בנושא של שימוש בטכנולוגיות מרחוק.

יואב יאיר: רוב השירותים האדמיניסטרטיביים ניתנים היום on-line.

יואב יאיר: האוניברסיטה מנהלת אתי את כל ההתכתבות האלקטרונית דרך מערכת השאילתה.

יואב יאיר: נוסף על כך, לסטודנטים עומדת מערכת ממוחשבת שפיתחה האוניברסיטה, שמאפשרת לסטודנט לדעת מה הוא צריך לעשות ומתי: איזו יחידת לימוד, מתי יש מפגש, איזו מטלה עליו להגיש.

יואב יאיר: כמו יומן אלקטרוני באתר הקורס שנותן אינפורמציה על הלמידה.

יואב יאיר: גם הקשר של הסטודנט עם המנחה מתבצע דרך מערכת שפיתחנו, שמאפשרת לסטודנט לשלוח למנחה מטלות; המנחה מוריד, בודק, נותן ציון, מזין חזרה, והם מקבלים את זה אלקטרונית אליהם, והמערכת מזינה את כל הציון אוטומטית, וזה נכנס ישירות לדף הציונים של הסטודנט.

יואב יאיר: לא כל המנחים בכל הקורסים משתמשים בזה, אבל השימוש בזה נמצא בעלייה.

יואב יאיר: היום בכל סמסטר יש קרוב ל- 400 קורסים נלמדים, ולכל קורס יש אתר.

יואב יאיר: מידת השימוש שצוות ההוראה עושה באתרים היא שונה בהתאם למספר הסטודנטים בקורס, טיב הלמידה ולמרכז הקורס.

יואב יאיר: אנחנו החלטנו כבר מוקדם בתחילת הדרך לא לגנוב מוצר מסחרי מהחברות, ולכן "אופוס" פותחה אצלנו.

יואב יאיר: אנחנו לא ממציאים את הגלגל.

יואב יאיר: היום בעולם השימוש ברכיב אלקטרוני הפך לז'אנר מקובל בליווי ההוראה האקדמית גם באוניברסיטאות "סגורות".

יואב יאיר: המערכת הזאת מאפשרת גם תקשורת בין סטודנטים לבין עצמם, בין צוות ההוראה לסטודנטים ובין מרכז ההוראה לבין המנחים שלו בקבוצות, ובין כל מנחה לבין הסטודנטים שלו.

יואב יאיר: יש גם כלים לפרסום תכנים ואתרים, החל מרשימת לינקים, הכנסת ידיעות רלוונטיות לחומר הלימוד, יצירת שאלונים אמריקניים לתרגול עצמי, מילוני מונחים רלוונטיים.

אורה לימור: הקורסים מתוקשבים?

יואב יאיר: בוודאי, כל הקורסים שלנו מתוקשבים, אבל לא במלואם – אין לנו קורס שמתחילתו עד סופו מתוקשב.

אורה לימור: בזה יש שיתופי פעולה עם אוניברסיטאות אחרות?

יואב יאיר: אנחנו לא הולכים לכיוון המסחרי בכלל.

יואב יאיר: היו לנו רעיונות מחברות מסחריות שפנו לאוניברסיטה לשווק את הקורסים שלנו שעברו למדיה הדיגיטלית במדינות אחרות, והאוניברסיטה לא הייתה מוכנה לעשות את זה, כי אותה חברה רצתה לעשות גם שינוי בתכנים, ולזה האוניברסיטה לא הייתה מוכנה.

יואב יאיר: מרכז ההוראה יכול לראות את כל הכיתות יחד ולהחליט שאם יש נושא או שאלה מעניינת שצריכה לעניין את כל הכיתה, הוא מעלה את זה לפורום הכללי.

יואב יאיר: מספר ההודעות בקורס מסוים מגיע ל- 3000 הודעות בסמסטר בקבוצת הדיון.

יואב יאיר: כלומר, חצי מזה זה הודעות של מרכז ההוראה לסטודנטים שלו.

יואב יאיר: יש אתרים מחלקתיים שהם יותר פתוחים, ללא זיהוי, כל אחד יכול לשאול שאלות.

יואב יאיר: אחד הדגלים של האוניברסיטה הוא לאפשר איחוד של מורים ותלמידים, נגישות לחומרים שקשורים גם לסילבוס של מדעים.

יואב יאיר: אנחנו עושים שימוש נרחב בטכנולוגיות א-סינכרוניות.

יואב יאיר: בשיתוף עם מט"ח – המרכז לטכנולוגיה חינוכית – יש פה פרויקט שנקרא "תמיד", קהילות של מורים שמשתמשים בטכנולוגיות הוראה מרחוק.

יואב יאיר: עד הסמסטר האחרון השתמשנו במערכת להעברת שיעורי וידאו מהקמפוס שלנו ברמת-אביב באמצעות לוויין במערכת של 20 כיתות ברחבי הארץ במקומות שלא הצלחנו לפתוח קבוצות בגלל מיעוט סטודנטים.

יואב יאיר: אנחנו משדרים מהאולפן שידור חי בווידיאו, הם מוקלטים, ומועלים לצפייה חוזרת באתר.

יואב יאיר: אם סטודנט לא יכול היה להיות נוכח בשיעור יכול לראות את ההקלטה שלו אחר-כך.

יואב יאיר: כל השידורים האלה משודרים גם לאינטרנט.

מל פולישוק-בלוך: בוועדת חוקה בכנסת משתמשים בזה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לעשות גם בוועדת החינוך כדי להיות בקשר עם תלמידים בבתי-ספר כדי שיהיו מחוברים למה שקורה.

יואב יאיר: אפשר לעשות את זה היום בשלל כלים.

יואב יאיר: יש ביקוש גדול לווידיאו מצד סטודנטים כי זה שיעור מוקלט, ואפשר לראות את זה כמה פעמים גם לפני מבחנים ולשאול שאלות בפורומים.

קריאה: סטודנטים עדיין יעדיפו מפגש פנים אל פנים.

מל פולישוק-בלוך: זה עניין של הרגלי למידה, זה דבר שישתנה.

יואב יאיר: הדור הצעיר הרבה יותר פתוח ללמידה שמבוססת על טכנולוגיה.

מל פולישוק-בלוך: לא שאני בעד, עדיף שיהיה קשר עם מישהו.

יואב יאיר: המודל הוא מעורב.

יואב יאיר: יש לנו פרויקטים מיוחדים, התמקדויות של מחלקת "שוהם" עם מחלקות אחרות באוניברסיטה לשימוש בטכנולוגיה לפתרון דברים ספציפיים, כמו למשל קורסים שאנחנו יודעים שיש בהם מוקדי קושי תוכניים שהסטודנטים מתקשים בהם תמיד; פרויקט "מעוף" – פיתוחים חדשים ומהירים יותר של קורסים.

יואב יאיר: פיתוח קורס לוקח 5-6 שנים בממוצע.

יואב יאיר: אנחנו יכולים לעשות אולי מודלים אחרים.

יואב יאיר: אנחנו רוצים לבדוק האם אפשר להפחית נשירה באמצעות טכנולוגיות.

יואב יאיר: סטודנטים שנשרו דיווחו על תחושת בדידות בלימודים כי רחוקים מכולם.

יואב יאיר: לכן אנחנו מנסים לבדוק איך אפשר להקטין את התחושה הזאת באמצעות הטכנולוגיה.

יואב יאיר: למשל, אם גולשים לאתר הקורס נפתח לך חלון שאומר לך מי מהקבוצה נמצא עכשיו באתר.

יואב יאיר: יש עוד כל מיני רעיונות כאלה.

יואב יאיר: אנחנו גם מתכוונים להתמקד בטיפול באוכלוסיות של לקויי למידה ואנשים עם מוגבלויות.

יואב יאיר: אנחנו משתמשים בכל האפשרויות: ויזואליזציה, סימולציה – או בתקליטורים שנשלחים יחד עם חומרי הלימוד או בקורס on-line- -

קריאה: יש עכשיו בעיה עם מדעי החיים – היום עושים את זה וירטואלי- -

יואב יאיר: האוניברסיטה הפתוחה יחד עם מט"ח הקימו את הקמפוס הווירטואלי לעובדי הוראה שראשיתו כאן: תקשוב, מדעים, ידע ודידקטיקה.

יואב יאיר: היום יש תקשוב של כל ה"פסגות" – מה שהיה פעם מרכזים פדגוגיים.

יואב יאיר: אתם יכולים לראות את העלייה ההדרגתית במספר המורים שמשתמשים במערכת התקשוב.

יואב יאיר: זה שינוי דרמטי באופן שבו מורים משתמשים בטכנולוגיה.

יואב יאיר: החשיבה של המורים בשנה האחרונה עברה שינוי מכיוון שכל פעילויות ההדרכה ב"פסגות" הפכו להיות מבוססות על טכנולוגיה.

יואב יאיר: לכל קורס יש אתר, והמדריכים ב"פסגות" משתמשים באתרים כדי לתקשר עם המורים שלהם, ויש כוונה לחייב את המורים להשתמש בזה.

יואב יאיר: נוסף על האופרציה היומיומית יש פה גם מרכז מחקר ראשון שהוקם באוניברסיטה הפתוחה; הוא מתעסק בטכנולוגיות למידה על שם צ'ייס.

יואב יאיר: הוא מתעסק בשאלות של טכנולוגיות למידה, אקדמיה, אינטרנט, איך סגנון הלמידה משתנה ולאילו כיוונים זה הולך.

מל פולישוק-בלוך: זאת ממש מהפכה.

יואב יאיר: אנחנו מרגישים שאנחנו על גל מהפכה של טכנולוגיית המידע.

יואב יאיר: פילוסוף אוסטרי מדמה את המצב שלנו עכשיו כאוניברסיטה שמשתמשת בטכנולוגיה למלחים שמנסים לבנות ספינה בלי שיהיה להם זמן לחזור לנמל, אלא תוך כדי הפלגה צריכים לשנות את האונייה שלהם.

יואב יאיר: זה המצב שלנו, ואלה הדברים שאנחנו מנסים לעשות, ואנחנו מתכוונים לעשות את זה בסמסטר הקרוב: לגלוש מהנייד לתוך הקורסים ולראות את ההודעות; בשיתוף עם פרטנר או עם סלקום לשדר חי – בשיתוף שיעור "אופק" שמשודר בווידיאו גם למכשירי דור שלישי או כ- Audio.

יואב יאיר: סטודנט יוכל לנסוע ברכבת ולשמוע את השיעור שמתקיים באולפן ברעננה בשידור חי.

יואב יאיר: החברות המסחריות שמתעסקות בטכנולוגיה רוצות לנסות ואנחנו מוכנים להתנסות, ואם מוצאים מודל טוב לאוניברסיטה יכול להיות שזה יוטמע ויתקדם.

מל פולישוק-בלוך: מי רושם את הפטנט?

יואב יאיר: אין פה פטנט, הטכנולוגיה קיימת כבר, והשאלה היא איך משתמשים בה.

יואב יאיר: העבודה היא לא תיאורטית, אנחנו תמיד לוקחים את צוותי ההוראה ומנסים לראות האם זה מתאים לקורס; יכול להיות שזו טכנולוגיה טובה, אבל סטודנטים לא אוהבים אותה, היא קשה מדי, היא חוסמת אפילו.

דוד קליבנסקי: זה בור ללא תחתית.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה גם מנוף משום שאם אתה עובד עם התעשייה אתה יכול להתנסות.

יואב יאיר: התעשייה רוצה לגזור קופון, זה ברור שהם לא פילנטרופים.

מל פולישוק-בלוך: שאלתי אם אתם מפתחים גם טכנולוגיות- -

יואב יאיר: בעיקר מתודולוגיה של שימוש בטכנולוגיה ואיתור טכנולוגיה שמתאימה לצורכי האוניברסיטה הפתוחה.

דוד קליבנסקי: הבעיה היא שזה לא במקום מנחה או בית-הספר, זה לא מבטל את הפעילות השגרתית הקלאסית הרגילה, זה בנוסף.

דוד קליבנסקי: יש גם אתר קורס, זה לא במקום, ויש גם שעות תקשוב – לא במקום.

דוד קליבנסקי: זה הרבה כסף, ואף אחד לא מממן את זה.

דוד קליבנסקי: גם שכר הלימוד לא הביא בחשבון שאנחנו נלמד בהנחיה עם ספרים - -

מל פולישוק-בלוך: אבל אם בעבר הייתם צריכים להוציא מכתבים ל- 39 אלף איש, היום אתם חוסכים את הדואר הזה.

דוד קליבנסקי: אני שולח פחות, אבל מאחר שאני מחויב לתקשורת אני משלם את ה- SMS, לא הסטודנט.

דוד קליבנסקי: הגישה שלנו היא שמאחר שהוא לא מגיע לקמפוס, אמצעי התקשורת שלי מולו הוא זה.

מל פולישוק-בלוך: התקשורת היום יותר זולה, ולכן דווקא אתם צריכים לחסוך- -

דוד קליבנסקי: נכון, אני שולח הרבה פחות מכתבים מנהלתיים - -

מל פולישוק-בלוך: מה שאתם עושים זו עבודה מרתקת.

דובר: אבל חוץ מהכיף צריכה להיות הערכה מכל מיני גורמים.

מל פולישוק-בלוך: אתה לא מרגיש שיש?

מל פולישוק-בלוך: האוניברסיטה הפתוחה תופסת יותר ויותר מקום- -

דובר: ההערכה באה מהעם.

דובר: 40 אלף איש זה 40 אלף בתי-אב.

דובר: באוכלוסייה מרגישים הכרה.

מל פולישוק-בלוך: היו לנו כמה מפגשים יחד עם ות"ת, והם שמים בסל אחד את האוניברסיטה הפתוחה עם שאר האוניברסיטאות.

קריאות: בוודאי.

קריאות: אבל יש לזה ביטוי.

מל פולישוק-בלוך: בתקצוב צריך לטפל.

מל פולישוק-בלוך: אין לי ויכוח אתך.

מל פולישוק-בלוך: אבל אני לא הרגשתי שמישהו התייחס לאוניברסיטה הפתוחה אחרת בכל הדיונים שהיו לנו.

מל פולישוק-בלוך: אם 40 אלף יגמרו את התואר כאן, אז ודאי יש לכם יותר זרועות מכל מקום אחר.

מל פולישוק-בלוך: אבל צריך לטפל בתקצוב.

דובר: אני מציג בפניך את הידיעון שלנו.

דובר: כל אוניברסיטה אחרת מוכרת את זה תמורת 400 שקל לכל סטודנט, ואנחנו מחלקים את זה חינם.

מל פולישוק-בלוך: זה חינם?

מל פולישוק-בלוך: אתם לא בסדר.

מל פולישוק-בלוך: הלימודים אצלכם עולים כמו בכל מקום אחר?

דובר: למה אני שולח חינם?

דובר: כי יש לי מחויבות עניינית וחוקית שכל התנאים יהיו ברורים, כי אחרת הוא יגיד "לא ידעתי".

דובר: מאחר שהוא לא מגיע אליי לדלפק, אני חייב לשלוח לו את החומר הזה, ובהרשמה הוא חותם שהוא קיבל, קרא, יודע ומסכים לתנאים.