ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 279, 2004-07-13 10:00

אילן שלגי: צהרים טובים.

אילן שלגי: ברוכים הבאים .

אילן שלגי: אנחנו היום כאן בכנסת.

אילן שלגי: בוקר טוב גבירותיי ורבותיי.

אילן שלגי: אנחנו ביום חגיגי היום פה בכנסת, בדיון משותף של ועדת החינוך והתרבות והשדולה למען הארכיאולוגיה.

אילן שלגי: אנחנו נקיים פה דיון שיימשך שעה וחצי, אנחנו נקפיד על הזמנים.

אילן שלגי: אנחנו נפתח בברכות.

אילן שלגי: אחרי ידבר יושב ראש השדולה, חבר הכנסת אופיר פינס, ונבקש גם מפרופסור עמיחי מזר, ממלא מקום יושב ראש רשות העתיקות ויושב ראש המועצה לארכיאולוגיה, פרופסור אפריים שטרן.

אילן שלגי: אחר כך נשמע את מנכ"ל הרשות, מר שוקה דורפמן, שיציג את רשות העתיקות, ובהמשך נשמע דוברים נוספים, הכל לפי תוכנית שהוכנה מראש.

אילן שלגי: כמובן שגם חברי הכנסת שירצו יתבטאו או ישאלו שאלות.

אילן שלגי: אנחנו בשעה 12:30 בדיוק נשיק את אתר האינטרנט של רשות העתיקות, ולאחר מכן נעלה פה יחדיו לקומה השנייה לפתוח את התערוכה שהביאה לכאן רשות העתיקות, העבר עוד לפנינו – ארכיאולוגיה בעידן החדש.

אילן שלגי: הארכיאולוגיה מאפשרת לנו הצצה אל העבר, והיא הדרך המדעית להכרת תולדות העם והאדם.

אילן שלגי: אם תרצו, ממצאי הארכיאולוגיה הם תזכורת.

אילן שלגי: כי כל מה שאנחנו יוצרים ובונים עם המבט לעתיד גם הוא בסופו של דבר יהיה נחלת העבר.

אילן שלגי: מעשינו וחיינו כבני אנוש באשר הם ושלנו כאן בארץ אבותינו, הם חוליה בשרשרת הציביליזציה והלאום.

אילן שלגי: ארץ ישראל, עברה ותולדותיה, הם מפתח חשוב להבנת ההווה שלה.

אילן שלגי: אמונות ומעשים, חזונות וחזיונות שמתגשמים היום נגזרים מהעבר.

אילן שלגי: דומה כי קשה להבין הווה ואי אפשר לבנות עתיד, מבלי להישען גם על ימים עברו.

אילן שלגי: מי שעברה של ארצו יקר לו, ומי ששורשיו חשובים לו, צריך לעשות כל מאמץ כדי לחשוף, לשמור ולשמר את השרידים העתיקים המתגלים למענינו ולמען הדורות הבאים.

אילן שלגי: ישראל משופעת באתרים ארכיאולוגיים.

אילן שלגי: סקרים איתרו למעלה משמונה עשר אלף אתרים עתיקים ברחבי הארץ.

אילן שלגי: אין הרבה מקומות בעולם היכולים להתברך בצפיפות כזו של עתיקות.

אילן שלגי: כאלף מהאתרים כבר נחפרו, היתר ממתינים לנו ולדורות שאחרינו לחשיפתם.

אילן שלגי: המחקר הארכיאולוגי האקדמי מתנהל בכמה מהאוניברסיטאות שלנו.

אילן שלגי: אנשיהם מלווים את רשות העתיקות המופקדת על ידי מדינת ישראל על ניהול החפירות והתיעוד.

אילן שלגי: הרשות עושה עבודה מקצועית ומדעית שאין ערוך לה.

אילן שלגי: לא הכל נוכל לחפור ולגלות בדור הזה.

אילן שלגי: פעמים רבות אנו נתקלים תוך כדי עבודות פיתוח ובנייה באתר עתיקות, ואז אנו חושפים, מתעדים ומכסים בשל חוסר תקציב לחפירה ומחקר, ומשאירים את המלאכה בחלק מהמקרים לעתיד הקרוב או הרחוק.

אילן שלגי: התרבות האנושית יודעת להכיר בחשיבותן הרבה של העתיקות ובחיוניות המחקר הארכיאולוגי להבנת תולדות האדם.

אילן שלגי: לנו בארץ צורך מיוחד וגם ערכי בחשיפת הזהות הרצופה של עמנו בארצו.

אילן שלגי: התגליות הארכיאולוגיות קרבו את העם למורשתו העתיקה, לתקופת המקרא, לימי בית שני ולתקופת המשנה והתלמוד.

אילן שלגי: הם גם תרמו רבות לדימויה הרם של ישראל בקהיליית המדע בעולם ולביסוס מעמדה של ישראל כמקור משיכה לתיירות בינלאומית.

אילן שלגי: חלק בלתי נפרד מהארכיאולוגיה הוא גילוי קברים עתיקים.

אילן שלגי: קברים מדורות עברו והממצאים בהם, לרבות נרות, כלי פולחן, מטבעות , תכשיטים ואוצרות שהוטמנו, מהווים דגם מייצג של תרבויות העבר ומקור לגאווה לאומית.

אילן שלגי: היעלה על דעת מישהו להתעלם מהקברים בעמק המלכים במצריים?

אילן שלגי: האם יכול בר דעת להישאר אדיש נוכח הממצאים שהתגלו בקבר תות אנח אמון ואת הפירמידות בגיזה הזכרנו.

אילן שלגי: הייתכן לעצום עיניים מול הקברים המפוארים בפטרה?

אילן שלגי: וטרם מנינו את הקטקומבות ברומא או את הקבר הקיסרי העצום בו התגלו גם אלפי חיילי הטרקוטה בסין, וזהו אפס קצה של רשימה ארוכה.

אילן שלגי: ראוי כי נזכיר לעצמנו ונבין כי חפירה יסודית מעין זו שהביאה לנו את עיר המתים בבית שערים, בה נטמן עם רבים אחרים חותם המשנה רבי יהודה הנשיא, היא היום בגדר חלום רחוק.

אילן שלגי: הישגי המחקר הישראלי בחקר התפתחות האדם מהטיפוס הנאנדרטלי הקדום שהתגלה בכרמל ועד האדם המודרני רשמו דף מפואר במדע האנתרופולוגיה.

אילן שלגי: תגליות חשובות גם באשר לביולוגיה של העם היהודי.

אילן שלגי: בעצמות יש עדויות על הקרבה הרבה שבין עדות ישראל והוכחות באשר לקשר החזק שבינינו, העם היהודי היום, לבין העם היהודי ששכן כאן בארצו לפני אלפי שנים.

אילן שלגי: האיסור הגורף אצלנו על חקירת קברים הוא דרך בדוקה לחסל את מדע הארכיאולוגיה על ידי פגיעה בלב לבו של המחקר – החפירה עצמה.

אילן שלגי: כתוצאה מכניעה לחרדים אין אצלנו מחקר עצמות והן מועברות מיידית לקבורה ללא תיעוד או בדיקה מדעית.

אילן שלגי: הוראה זו גורמת לקבורת עצמות ללא אבחנה, וכך מובאים למה שמכונה "קבר ישראל" עצמות יהודים ועובדי אלילים ומוסלמים ונוצרים, ולא פעם גם עצמות בעלי חיים.

אילן שלגי: האינטרס המדעי מחקרי אומר כי יש לבדוק את העצמות תוך הקפדה על הבאתן לקבורה מכובדת בתום המחקר.

אילן שלגי: על פי הנחיית היועץ המשפטי לממשלה משנת 1994 לעניין תחולת חוק העתיקות על עצמות אדם, מרגע שגילו במהלך חפירות קיומן של עצמות אדם יש למוסרן לאנשי המשרד לענייני דתות.

אילן שלגי: יש לקוות כי הנחייה זו של היועץ המשפטי דאז, מיכאל בן יאיר, שאומצה על ידי מי שהחליפו, אליקים רובינשטיין, תזכה ולו גם למעט עדכון והגמשה על ידי היועץ המשפטי החדש.

אילן שלגי: אני קורא מכאן למר מני מזוז, היועץ המשפטי לממשלה, כי יאפשר שותפות של אנשי המדע במחקר עצמות אדם, והכל מתוך כבוד להלכה היהודית.

אילן שלגי: תודה.

אילן שלגי: בבקשה חברי, חבר הכנסת אופיר פינס.

אופיר פינס-פז: תודה רבה אדוני יושב ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת אילן שלגי.

אופיר פינס-פז: ראשית, אני רוצה לברך אתכם, ברוכים הבאים לכנסת.

אופיר פינס-פז: אנחנו מצאנו לנכון בפעם הראשונה לציין את יום הארכיאולוגיה בכנסת מתוך מטרה כפולה: האחת, להוקיר את פועלכם.

אופיר פינס-פז: זה אינו יום רשות העתיקות, גם לא הכבוד לחברי שוקה דורפמן, למרות שבלי רשות העתיקות לא היינו פה היום ולא היינו מצליחים לבטא את היופי של המדע הזה ולהביאו בפני הכנסת.

אופיר פינס-פז: אבל זה יום הארכיאולוגיה.

אופיר פינס-פז: יום מדע הארכיאולוגיה.

אופיר פינס-פז: יום הארכיאולוגים.

אופיר פינס-פז: יום הגילויים הארכיאולוגיים.

אופיר פינס-פז: וזו הזדמנות מבחינתנו, ואני חושב שהיא חשובה לכולנו, להביא את מסר הארכיאולוגיה על כל המשתמע ממנו לציבוריות הישראלית.

אופיר פינס-פז: וזה בדיוק ליעד השני של היום הזה.

אופיר פינס-פז: רמז גם משהו חבר הכנסת שלגי לגבי מעמד המדע היום בכלל, ומדע הארכיאולוגיה בין היתר.

אופיר פינס-פז: ואנחנו, כמי שחרדים לעניין הזה, אנחנו בהחלט סבורים שראוי לעשות מאמץ כדי שמעמד מדע הארכיאולוגיה יהיה בסדר עדיפות גבוה בתפיסה של מקבלי ההחלטות במדינת ישראל ובתפיסה של הציבור הישראלי בכללותו.

אופיר פינס-פז: אנחנו במסגרת השדולה לארכיאולוגיה בכנסת מלווים ככל שנדרש מאתנו, ראשית את עבודת רשות העתיקות, שנדמה לי שבשנה הבאה מציינת עשרים וחמש שנים להקמתה, ובכלל נושאים הנמצאים על סדר היום.

אופיר פינס-פז: לצערי, אנחנו לא פעם מוצאים את עצמנו במאבקים.

אופיר פינס-פז: לא מזמן התנהל מאבק קשה מאוד לגבי מניעת פיטוריהם של מאות עובדים קבועים המועסקים באתרי חפירות ארכיאולוגיות, בין אם בבית שאן, בקיסריה, בעכו.

אופיר פינס-פז: אגב, עכו קיבלה לאחרונה מעמד מיוחד מוכר על ידי העולם, נדמה לי על ידי אונסקו, בכל מה שקשור בעברה, להיסטוריה שלה ולעתיקות שנמצאות בתוכה.

אופיר פינס-פז: אנחנו מוצאים את עצמנו נאבקים על הדברים שהם הדברים הבסיסיים ביותר.

אופיר פינס-פז: והדברים האלה מתרחשים משום שכנראה אצל חלק ממקבלי ההחלטות במדינת ישראל הפיתוח של אתרים ארכיאולוגיים נראה כדבר לא חשוב, כדבר לא נדרש.

אופיר פינס-פז: יותר ויותר אנחנו שומעים על מגמות ועל רצון לכסות אתרים ארכיאולוגיים ,לא לחפור.

אופיר פינס-פז: זה נכון, כפי שאמר חברי, חבר הכנסת שלגי, מדינת ישראל היא אולי המדינה העשירה ביותר באוצרות הארכיאולוגיה שלה, ואם לא העשירה ביותר אז בין השלוש המדינות העשירות ביותר, והיא מדינה מאוד מאוד קטנה.

אופיר פינס-פז: וזה מאוד מאוד קשה.

אופיר פינס-פז: השבוע נסעתי ביפו, היה ממש קשה לנסוע בגלל החפירות סגרו רחובות, אין כניסה, יש כניסה.

אופיר פינס-פז: אבל זה חלק מהמורשת , זה חלק מההיסטוריה, זה חלק מהעבר.

אופיר פינס-פז: ומי שלא שומר על עברו ולא מבין אותו גם לא יהיה לו עתיד כפי שהיינו רוצים שיהיה.

אופיר פינס-פז: לכן, אנחנו כאן משתדלים כאמור גם לפתח חקיקה נדרשת.

אופיר פינס-פז: עשינו כמה דברים בתחום החקיקה, בעיקר בכל מה שקשור למניעת שוד עתיקות במדינת ישראל, כידוע תופעה מאוד נפוצה שעדיין לא מיגרנו אותה אבל נאבקים בה.

אופיר פינס-פז: אין לנו חקיקה מספקת, לפי הערכתנו, בכל מה שקשור לזיוף עתיקות, שגם כאן מתגלות תופעות מאוד מביכות ולא נעימות, שלפי דעתי גם יוצרות זילות למדע הארכיאולוגיה, וכאן נדרשת גם חקיקה נוספת, גם אכיפה וגם מחשבה שלכם איך מתמודדים עם התופעה הזו.

אופיר פינס-פז: אנחנו היום כאמור ביום גדוש ועמוס אירועים בכנסת.

אופיר פינס-פז: אני תקווה, למרות שזה יום שלישי, אבל אין מה לעשות, אירועים בכנסת תמיד מתרחשים ביום שלישי, שבהם יש באופן יחסי הרבה פחות חברי כנסת מאשר בימי שני ורביעי, עדיין אני מצפה שחברי הכנסת ייטלו חלק ביום הזה, וייחשפו לכל מה שיש לכם להציג ולהשמיע, ויעבירו את המסר כנבחרי ציבור לכלל הציבור.

אופיר פינס-פז: תודה רבה, ושיהיה בהצלחה.

אילן שלגי: תודה רבה לחבר הכנסת פינס.

אילן שלגי: בקשה, פרופסור עמיחי מזר.

עמיחי מזר: אני התבקשתי למלא את מקומו של פרופסור בני קידר, יושב ראש מועצת הרשות, אני חבר במועצה הזאת, ולומר מספר מילים בפתיחת הישיבה.

עמיחי מזר: קודם כל, יפה עשתה הכנסת במצאה לנכון להקדיש יום לארכיאולוגיה בישראל.

עמיחי מזר: לארכיאולוגיה בישראל משמעות מיוחדת.

עמיחי מזר: העבר העשיר כל כך של הארץ הזאת הותיר אחריו אלפי אתרים מסוגים שונים, מתקופות שונות, החל מהעדויות הקדומות בעולם להופעת האדם שהתגלו בעמק הירדן, מהקדומות בעולם, ועד לתקופה העותמנית.

עמיחי מזר: הארכיאולוגים בישראל הם אלו העובדים במסגרת רשות העתיקות, והם אלו הפועלים במסגרות האקדמיות באוניברסיטאות, במוזיאונים, ברשות הגנים, מקדישים מאמצים רבים לגילוי האתרים, לחקירתם, הן במסגרת של חפירות מחקר יזומות, והן במסגרת מאות חפירות הצלה המתקיימות לרגל עבודות פיתוח.

עמיחי מזר: הפעילות מרובת פנים ומגוונת, והיא כוללת סקרים, חפירות, מחקרי מעבדה שונים ומשונים, מחקר תת ימי, שימור ושיחזור אתרים ארכיאולוגיים לצורכי תיירות, פרסומים מדעיים ופופולריים של תוצאות המחקר והבאתם לידיעת הקהל הרחב במסגרת מוזיאונים, אתרים פתוחים לציבור, הרצאות, ימי עיון, ופרסומים פופולריים.

עמיחי מזר: המורשת הארכיאולוגית של הארץ חיונית מעין כמוה ללימוד אובייקטיבי של תולדות הארץ הזאת ולהכרת העמים השונים שחיו בה או שלטו בה.

עמיחי מזר: מובן כי לציבור היהודי הקשר עם המורשת הלאומית נראה כמטרה ראשונה במעלה של המחקר הארכיאולוגי, ולעתים אף מאשימים את החוקרים הישראליים בניסיונות להשתמש בארכיאולוגיה לצורך האדרת המורשת הלאומית.

עמיחי מזר: אכן, אתרים כמו מצדה, ירושלים, בתי הכנסת הרבים שנחשפו בגליל ובגולן ובדרום הר חברון, המגילות הגנוזות, תעודות בר כוכבא ועוד, קושרים את עם ישראל לארצו ולעברו.

עמיחי מזר: אך יש לזכור כי הארכיאולוגיה הישראלית עוסקת במורשתם של כל העמים שחיו בארץ הזאת, וכי תרמה רבות לחקר תרבויות רבות ושונות, כמו למשל התרבות הכנענית לתקופותיה השונות, שכני ישראל בתקופת המקרא, הנוכרים שחיו בערים הנוכריות בארץ ישראל בתקופות ההלניסטית והרומית, תרבות הנבטית, הפעילות הנוצרית בארץ בתקופה הביזנטית, התרבות הערבית והתקופות האומאית והעבאסית, הפטימית, הממלוכית, העותמנית.

עמיחי מזר: התרבות החומרית של הצלבנים.

עמיחי מזר: הארכיאולוגים בישראל מיישמים שיטות, תיאוריות וטכניקות מחקר מן החדישות ביותר, תוך שיתוף פעולה הדוק עם תחומים שונים ממדעי הטבע, לצורך מחקר טכנולוגיות קדומות, קשרי מסחר, פריסות גיאוגרפיות, ועוד ועוד.

עמיחי מזר: אכן, הארכיאולוגיה הישראלית מוכרת בעולם כתחום מחקר ופעילות מתקדם , דינמי, פורה במיוחד.

עמיחי מזר: יחד עם זאת, כמו תחומים רבים אחרים בחיינו, גם בתחום זה לא חסרות בעיות.

עמיחי מזר: נשמע היום על זיוף העתיקות שהתגלה ושמענו על כך עכשיו, שהוא חלק מבעיה רחבה הרבה יותר, בעיית הסחר בעתיקות.

עמיחי מזר: ישראל היא אחת המדינות הבודדות בעולם בה מותר סחר בעתיקות.

עמיחי מזר: זה נושא בעייתי, שמן הראוי להעלותו שוב על סדר היום הציבורי שלנו.

עמיחי מזר: קיימת בעיית חפירת קברים שלאחרונה שמענו מחבר הכנסת שלגי אמנם הגיעה לרגיעה מסוימת, אך זאת תוך ויתורים רבים מצד הארכיאולוגים, ויתור כמעט גמור על מחקר אנתרופולוגי, כולל מחקר בדי.

עמיחי מזר: אן איי קדום, ועל כך יש להיאבק.

עמיחי מזר: מן הראוי להעלות את בעיית המשאבים לתחום זה על ידי המדינה, שהם מועטים מדי, ואינם מאפשרים לבצע את המוטל עלינו.

עמיחי מזר: וכן מן הראוי להעלות את בעיית השימוש בארכיאולוגיה לצרכים פוליטיים בזירה הבינלאומית, נושא שעולה על סדר היום חדשות לבקרים.

עמיחי מזר: אויבי ישראל עושים שימשו לא מועט בארכיאולוגיה לצורכי תעמולה במסגרות שונות.

עמיחי מזר: שמענו רק עכשיו בכנס של אתרי מורשת בסין שהיה בשבועות האחרונים, במסגרות שונות ומשונות, ועלינו לעמוד על המשמר ולענות על אשמות שווא.

עמיחי מזר: בעבר היתה הארכיאולוגיה כמעט תחביב לאומי של הישראלים.

עמיחי מזר: דומה כי היום היא התרחקה מהתודעה הציבורית במידה רבה.

עמיחי מזר: עלינו לעשות יותר להחזרת המודעות לעיסוקנו בציבור.

עמיחי מזר: כנסת ישראל יכולה לתרום הרבה לחיזוק המודעות לחשיבות הארכיאולוגיה במדינה הזאת, ונקווה כי היום הזה אכן יתרום לכך.

אילן שלגי: תודה רבה פרופסור עמיחי מזר.

אילן שלגי: פרופסור אפריים שטרן.

אילן שלגי: כן, בבקשה.

אילן שלגי: יושב ראש המועצה לארכיאולוגיה.

אפריים שטרן: אני רוצה גם כן לברך את חברי הכנסת שבאו מרצונם לדיונים וגם את אלה שבוודאי ייאלצו לשמוע את הדיונים אולי בפחות רצון בישיבה של אחר הצהרים.

אפריים שטרן: אני לא אחזור על כל דברי קודמי על חשיבות הארכיאולוגיה פה בארץ .

אפריים שטרן: אני חושב שהדברים ברורים וידועים.

אפריים שטרן: עמי בעצם ריכז את כל הנושאים העיקריים.

אפריים שטרן: אני החלטתי שאני בהזדמנות הזאת רוצה להציג בפני חברי הכנסת את הגוף שאני עומד בראשו, את המועצה לארכיאולוגיה, כדי שיידעו גם על קיומה.

אפריים שטרן: המועצה לארכיאולוגיה היא הגוף המקצועי, אני אשתמש במונח לא כל כך טוב, כאילו מועצת חכמים, שמייעצת לראש הרשות ולרשות עצמה בכל העניינים המקצועיים, ולשרת החינוך שממנה בסופו של דבר את המועצה הזאת.

אפריים שטרן: המועצה נבחרת אחת לשלוש שנים, ומיוצגים בה כל שבעת המוסדות הארכיאולוגיים שיש בהם מכונים לארכיאולוגיה.

אפריים שטרן: יש לא פחות משבעה: האוניברסיטה העברית, יש באר שבע, תל אביב, בר אילן, חיפה.

אפריים שטרן: יש לנו היום מכון לארכיאולוגיה במכון ויצמן, חדש, והמכון של ההיברו יוניון קולג' שפועל בירושלים, כידוע לכם, הוא גם מפעיל סמכות כזו או אחרת על בתי הספר הארכיאולוגיים שנמצאים בירושלים של לאומים שונים.

אפריים שטרן: הנציגים של המועצה הזאת נבחרים אחת לשלוש שנים, והם פועלים ביחד עם גופים נוספים שקשורים בארכיאולוגיה של ארץ ישראל, שלא מנו אותם כאן,ואני אזכיר כאן את החברה לחקירת ארץ ישראל שנשמע עליה לא מעט אחר כך, מוזיאון ישראל, רשות הטבע והגנים, יד בן צבי, ורבים אחרים.

אפריים שטרן: לכל אחד מאלה יש נציגות במועצה הזאת.

אפריים שטרן: המועצה פועלת דרך ועדות, כמו בכנסת.

אפריים שטרן: ועדה אחת היא ועדת רשיונות, זאת שבודקת כל בקשה לגופה, אם היא ממלאה את התנאים היא מקבלת רשיונות.

אפריים שטרן: ישנה וועדת שימוש, שעוסקת בשימור של אתרים עתיקים, וישנה ועדה מקצועית שמטפלת בעיקרו של דבר בכל הבעיות המקצועיות שלנו: זכויות של חופר, שטחי חפירה וכדומה, ובבעיות אקטואליות שמקצתן טיפל עמי מזר, חפירת הקברים, עוד בעיה שחוזרת ונידונה אצלנו, מסחר בעתיקות, בעיות של חפירות בהר הבית, וכדומה.

אפריים שטרן: אלו הם דברים אקטואלים שעולים מדי פעם בפעם לדיון.

אפריים שטרן: אז בשם כל החברים, שחלק אני רואה פה, נמצאים כאן בחדר הזה, אני רוצה לברך באמת את חברי הכנסת שמצאו את הזמן ואת הנכונות לטפל בבעיות המיוחדות לנו.

אפריים שטרן: זהו.

אילן שלגי: תודה.

אילן שלגי: נמצאים אתנו גם חברי הכנסת מתן וילנאי, שר המדע, התרבות והספורט לשעבר, חבר הכנסת דהמשה, וחבר הכנסת איתן כבל.

אילן שלגי: אני מקווה שבהמשך גם יצטרפו נוספים, ואנחנו נשמע את חברי הכנסת בהמשך.

אילן שלגי: בבקשה, מר שוקה דורפמן, מנכ"ל רשות העתיקות.

שוקה דורפמן: בוקר טוב.

שוקה דורפמן: תודה ליושב ראש וועדת החינוך של הכנסת, חבר הכנסת אילן שלגי, תודה לחבר הכנסת אופיר פינס, יושב ראש השדולה, שביחד אתנו יזמו את היום הזה.

שוקה דורפמן: אנחנו בעצם מתחילים היום איזו שהיא מסורת של היום הלאומי לארכיאולוגיה של ארץ ישראל, שאני מקווה שאנחנו נחגוג אותו מדי שנה.

שוקה דורפמן: אין ספק שזהו יום חשוב לארכיאולוגיה של ישראל, לרשות העתיקות, ואני מסכים עם ההגדרה של חבר הכנסת שלגי, זה לא יום רשות העתיקות, אבל אנחנו באופן טבעי הינענו והתנענו את כל הפעילות הזאת.

שוקה דורפמן: בקצרה אני רוצה לסקור מה עושה רשות העתיקות.

שוקה דורפמן: בעצם , אנחנו מטפלים על פי חוק בכל ענייני העתיקות בישראל.

שוקה דורפמן: אני לא אפרט את כל המשימות שלנו ואת הפריסה הארצית שלנו, אבל כל מה שקשור בעתיקות, כהגדרתו בחוק, עד 1700 מטפלת בו רשות העתיקות, כאמור על פי החוק.

שוקה דורפמן: המטרות העיקריות שלנו הן להגן, לחקור ולשמר את העתיקות.

שוקה דורפמן: במדינת ישראל כידוע, אין משאבים טבעיים.

שוקה דורפמן: אבל יש לנו משאב אחד, בלתי נדלה כנראה, חשוב מעין כמוהו,אולי ערכי, כל אחד יסווג אותו איך שהוא רוצה, אבל יש לנו פה היסטוריה, מורשת ותרבות שהולכת הרבה מאוד שנים אחורה.

שוקה דורפמן: זה איזה שהוא משאב שהוא מאוד ייחודי ביחס למשאבים או למדינות אחרות שמתברכות במשאבים.

שוקה דורפמן: בארץ ישראל מוכרזים עשרים ושניים אלף אתרים ארכיאולוגיים, שזה בערך שמונה אחוז משטח מדינת ישראל.

שוקה דורפמן: המשמעות של מה שאני אומר הוא, זה לא שאין יותר עתיקות, שלא הכרזנו את כולם.

שוקה דורפמן: ירושלים, לדוגמה, מוכרזת כולה כאתר ארכיאולוגי, וכן הלאה.

שוקה דורפמן: תפקידה הרשות, כמו שהם מפורטים פה, אני לא אעבור על כולם, אתם יכולים לקרוא אותם, אני רק אדגיש את משימת הפיקוח, שהיא המשימה החשובה שלנו בעצם.

שוקה דורפמן: רשות העתיקות פרוסה בארבעה מרחבים מדן ועד אילת, ובעצם המשימה העיקרית שלה זה לפקח על אתרי העתיקות: לרשום אותם, לתעד אותם, לראות אם פגעו בהם.

שוקה דורפמן: לתת שירות לציבור.

שוקה דורפמן: וכן הלאה.

שוקה דורפמן: משימה נוספת מאוד חשובה היא משימת השימור.

שוקה דורפמן: יש ברשות העתיקות מהנדסים, אדריכלים, משמרים, אומנים, שעוסקים לא בחפירה אלא בשימור שמלווה את החפירה, ולאחר מכן בשימור אתרי עתיקות, ובאזכרה לציבור או לקהל.

שוקה דורפמן: בעצם אנחנו מחזיקים שתי זרועות בתוך הרשות.

שוקה דורפמן: האחת, שחופרת, והאחת שמשמרת.

שוקה דורפמן: שתי זרועות שכנראה לא יכולות האחת בלי השנייה.

שוקה דורפמן: כמובן שאנחנו מנהלים את כל אוצרות המדינה.

שוקה דורפמן: אתם תראו אחרי זה את המחסנים החדשים שלנו בבית שמש.

שוקה דורפמן: אנחנו מנהלים יותר ממיליון פריטים, יותר ממאתיים אלף מטבעות, זה הכל כמותי, אבל כל דבר הוא מאוד ערכי, חמש עשרה אלף פיסות של מגילות גנוזות, וכן הלאה.

שוקה דורפמן: זו אופרציה מאוד לא פשוטה, שאנחנו מנהלים גם עבור המכונים לארכיאולוגיה, וכמובן, אמרתי, אחראים על כל אוצרות המדינה.

שוקה דורפמן: יש לנו משימה מאוד חשובה של תיעוד כל המידע הארכיאולוגי.

שוקה דורפמן: הארכיון של רשות העתיקות פתוח לציבור ויש בו את כל המידע הארכיאולוגי שנצבר פה בארץ הקודש מאז שהתחילו לחפור בה.

שוקה דורפמן: וכמובן, אנחנו מקיימים קשרים מדעיים, מקצועיים, עם כל העולם.

שוקה דורפמן: זה החזון והייעוד כמו שהוא נרשם ברשות העתיקות לפני משהו כמו שנתיים.

שוקה דורפמן: גם כאן, אנחנו יכולים לקרוא אותו לבד.

שוקה דורפמן: אני עובר פה לאיזו שהיא משימה שאנחנו עוסקים בה יום יום.

שוקה דורפמן: ואם תסתכלו על הסעיף הזה שאני קורא לו, תוך איזון ראוי בין צרכי הפיתוח של הארץ לבין השמירה על עתיקותיה – זו המשימה הכי חשובה שלנו ברשות העתיקות.

שוקה דורפמן: בעצם אמרתי, הארץ רוויה בארכיאולוגיה, יש בה תרבות, מורשת, היסטוריה – כל מה שצריך.

שוקה דורפמן: מצד שני, היא מדינה קולטת עליה, מדינה מתפתחת, ואנחנו אחראים לשמור גם על עתיקות וגם לאפשר את הפיתוח.

שוקה דורפמן: זו המשימה שמעסיקה אותי כמנהל, אני מניח יותר מחמישים אחוז מהזמן שלי, משימה מאוד חשובה.

שוקה דורפמן: כל המנהלים ברשות העתיקות, כל הארכיאולוגים ברשות העתיקות עוסקים בדבר הזה.

שוקה דורפמן: באמת לראות שאנחנו עושים את זה נכון, תוך שמירה על זכויותיהם של הבונים ושל הסוללים, וכמובן על המורשת התרבותית.

שוקה דורפמן: ועל מנת להמחיש את הרצף ההיסטורי והתרבותי הזה, אני רוצה להראות לכם מה עשינו משנת 2003 ועד היום.

שוקה דורפמן: רשות העתיקות ביצעה 219 חפירות הצלה.

שוקה דורפמן: המשמעות של חפירת הצלה כולכם מכירים, אין טעם שאני אפרט.

שוקה דורפמן: חפירות הצלה חיצוניות נעשו עשרים וארבע, חפירות מדעיות של המכונים לארכיאולוגיה - 21, משלחות זרות, לשמחתי השנה הגיעו הרבה מאוד משלחות זרות מאוניברסיטת הרווארד שחופרת באשקלון ועד מקאליסטר שחופרת בעומרי בצפון, ליד כפר סאלד.

שוקה דורפמן: מאז תחילת האינתיפאדה היתה ירידה דרמטית בהגעה של משלחות זרות.

שוקה דורפמן: אני שמח מאוד שהשנה היתה התעוררות או התאוששות של העניין הזה.

שוקה דורפמן: חפירות לצורכי תיירות, כמו צפת, קיסריה ועכו, יש לנו את שלושת ספינות הדגל שלנו, שבהם אנחנו חופרים ומשמרים מעל שלוש עשרה שנה ושבעים ואחד מיזמי שימור.

שוקה דורפמן: הזכיר חבר הכנסת אופיר פינס את הנושא של עכו.

שוקה דורפמן: היא בהחלט גולת כותרת בעשייה שלנו.

שוקה דורפמן: גם בחפירה וגם בשימור, שהוכרזה כאתר מורשת שימור עולמי של אונסקו.

שוקה דורפמן: שמתי את זה פה כדי שכולם יבינו, לא רק אנשי המקצוע, מה זה אומר מבחינת הרצף ההיסטורי.

שוקה דורפמן: תראו לאן אנחנו הולכים, ומה חפרנו באותן שנים.

שוקה דורפמן: אני לא אפרט, אבל אתם רואים.

שוקה דורפמן: ארבע עשרה אתרים פרה היסטוריים, ועד שמונים וחמישה אתרים מתקופת ימי הביניים.

שוקה דורפמן: וכל הרצף ההיסטורי הזה נחפר פה בשנה וחצי.

שוקה דורפמן: רשות העתיקות חופרת בממוצע כמאתיים חפירות הצלה בשנה.

שוקה דורפמן: אנחנו פרוסים על פני הארץ בארבעה מרחבים, בצפון, בנהלל, במרכז בתל אביב, בירושלים בירושלים ובדרום בעומר.

שוקה דורפמן: דרך המשרדים האלה בפריסה הארצית אנחנו נותנים שירות לציבור ומבצעים את כל פעילות השטח שלנו.

שוקה דורפמן: אני רוצה להודות לשני יושבי הראש, כי שניהם טרחו ועמלו ביוזמה הזאת של יום הארכיאולוגיה בכנסת.

שוקה דורפמן: ואני באמת מקווה שזה ייהפך למסורת.

אילן שלגי: תודה רבה למנהל רשות העתיקות.

אילן שלגי: אנחנו עומדים בלוח הזמנים.

אילן שלגי: חבר הכנסת כבל, אין לו זמן להשיב לך.

אילן שלגי: אני מעריך שבשנה שתים עשרה נגיע להתבטאויות ושאלות של הח"כים.

אילן שלגי: אנחנו נשמע כעת על שתי תגליות חדשות שנחשפו על ידי רשות העתיקות בנושא של חשיפת המנזר בכפר תמרה.

אילן שלגי: בבקשה, יותם טפלר.

יותם טמפלר: כבוד היושב ראש, חברי כנסת, מורי ורבותיי, אורחים ואורחות נכבדים.

יותם טמפלר: אנחנו מציגים עכשיו חפירה שנעשתה בכפר תמרה על ידי רשות העתיקות, ממנה עולה עדות מפתיעה ומעניינת של דו קיום בין נוצרים למוסלמים בגליל.

יותם טמפלר: התקופה, לאחר מעבר ארץ ישראל משלטון ביזנטי לשלטון מוסלמי.

יותם טמפלר: אנחנו מדברים על 1100 – 1500 לפני זמננו.

יותם טמפלר: המקום , כפר תמרה, מסומן בעיגול.

יותם טמפלר: אפשר לראות בשקופית, ברמת יששכר, מול עמק יזרעאל, מדרום להר תבור.

יותם טמפלר: החפירה מסומנת בעיגול.

יותם טמפלר: במרכז, בגלעין הכפר, ליד מעין אירן שביקר במקום, מתאר את הכפר.

יותם טמפלר: הוא בעצם הראשון שזיהה את הכנסייה במקום.

יותם טמפלר: מהתקופה הביזנטית מוכרות מאות כנסיות בגליל.

יותם טמפלר: יש כפרים שיש בהם יותר משתי כנסיות, יותר מכנסייה אחת, שתיים שלוש, וכך גם בכפר תמרה, שמסומן בשקופית בעיגול שחור.

יותם טמפלר: בשנת 638 לספירה נכבשה ארץ ישראל על ידי המוסלמים.

יותם טמפלר: הנוצרים שליטי הארץ הפכו לבני חסות תחת שלטון מוסלמי.

יותם טמפלר: לאחר מעבר לשלטון מוסלמי כמעט ולא מוכרות כנסיות בגליל, למעט בודדות, אחת בטבריה, מסומנת פה ליד הכינרת.

יותם טמפלר: השקופית הבאה – עכשיו אציג בפניכם לראשונה חשיפה ראשונה של ממצא ייחודי מהגליל, מאות שביעית תשיעית לספירה.

יותם טמפלר: קטע של סרט שצולם בחפירה.

יותם טמפלר: עד שהסרט יעלה – הסרט צולם בשלבים האחרונים של החפירה.

יותם טמפלר: החפירה נעשתה בתקופת החורף, תחת כיסוי של חממות.

יותם טמפלר: הסרט עולה, אפשר לראות את הכנסייה, את החפירה, מראה כללי על הפסיפסים.

יותם טמפלר: יש כמה שלבים.

יותם טמפלר: המבנה הזה היה בהתחלה מבנה עם עמודים, עבר אחר כך להיות מבנה עם אומנות, אפשר לראות את הבמה עליה עמד הכומר.

יותם טמפלר: שלב קדום, מבנה הכנסייה כפי שהוא מוכר לנו, הוא למעשה ממאה רביעית חמישית.

יותם טמפלר: נמצא פסיפס ציפורים בקטע מאוד מאוד קטן, תכף נראה חלקים ממנו.

יותם טמפלר: טווס עם זנבו פרוס ומשני צדיו יונים.

יותם טמפלר: זה בעצם נמצא באולם המרכזי של הכנסייה.

יותם טמפלר: השלב של הכנסייה, השלב האומאי, אנחנו מדברים על מאה שמינית למעשה, זה מרבדי הפסיפסים היפים שאתם רואים, מדליונים עם עיטורים גיאומטריים עם צלבים, מחוברים ביניהם בשרשראות.

יותם טמפלר: פה אפשר לראות תיקון שנעשה בכנסייה בשלב השימוש ברצפה.

יותם טמפלר: יש פגם, הוא תוקן.

יותם טמפלר: כאן זה הצלב המרכזי במרכז הבמה של הכנסייה.

יותם טמפלר: הצבעים הם אדומים, עזים.

יותם טמפלר: פה זה נראה פחות מרשים.

יותם טמפלר: הכתובת זה בעצם הגילוי המרכזי מהחפירה.

יותם טמפלר: כתובת שנזכיר אותה בהמשך.

יותם טמפלר: היא כתובת הקדשה למבנה הכנסייה, והיא מתוארכת לפי ההיג'רה.

יותם טמפלר: זו כנסייה נוצרית, קהילה נוצרית, תיארוך לפי ההיג'רה.

יותם טמפלר: אפשר לראות פה עוד מרבדים נוספים.

יותם טמפלר: עכשיו אנחנו עוברים לשלב האחרון והסופי של הכנסייה.

יותם טמפלר: פה המזבח, המקום שהיה המזבח בתוך הכנסייה.

יותם טמפלר: אפשר לראות את רגלי המזבח, איך הן משולבות ברצפה המאוחרת, ובעצם פוגמות ברצפה הקדומה.

יותם טמפלר: כל הדגמים למעשה לא ראו אותם, יש פגיעה בדגמים הקדומים.

יותם טמפלר: הפסיפס שונה גם בצבעים שלו וגם בדגמים הגאומטרים שלו.

יותם טמפלר: זו הבמה עליה עמד הכומר, הטיף למאמיניו.

יותם טמפלר: אפשר לראות פה את קיר הסורג שהבדיל בין המאמינים לבין הבמה.

יותם טמפלר: עמוד סורג שנמצא עדיין בחתך, לא הוצא מהאדמה, נשאר בפנים.

יותם טמפלר: אפשר לראות בשלב האחרון איך יש מעבר מעמודים לאומנות.

יותם טמפלר: הפגיעה בפסיפס הקדום, היפה, ומבט אחרון על אומנה נוספת, אבני קשת מאוד גדולות, שעליהן יש גם חריטה של שמו של ישו.

יותם טמפלר: זה בעצם השלב האחרון והסופי של הכנסייה הזו.

יותם טמפלר: אנחנו מדברים על ממצא ייחודי ונדיר של כתובת הקדשה של קהילה נוצרית שסופרת את מניין השנים שלה לפי המנהל השלטון והדת המוסלמית.

יותם טמפלר: זו עדות לדו קיום בכפר תמרה.

יותם טמפלר: השקופית הבאה – עוד פעם, הממצא הזה מצביע לא רק על פעילות נוצרית במשך מאות שנים, אלא עדות מרתקת ומפתיעה לדו קיום בין נוצרים למוסלמים בגליל, בכפר קטן, לא מוכר, עדות לסובלנות ודו קיום, דבר שבהחלט אפשר להתפלל אליו גם בימנו.

יותם טמפלר: שקופית הבאה – לאחר השלמת התיעוד, כל הכנסייה כוסתה, ובעצם היא ממתינה לאיזה שהוא פרוייקט יותר גדול.

יותם טמפלר: יש פה פוטנציאל תיירותי מאוד גדול.

יותם טמפלר: תיירים נוצרים, מוסלמים, וכמובן מכל העולם, שיכלו לבקר בכנסייה.

יותם טמפלר: תודה רבה.

אילן שלגי: אנחנו נשמע כעת על חידושים בחקר תל אשדוד, עד הלום, ליד גשר עד הלום.

אילן שלגי: בבקשה גברת ילנה קוגן זהבי.

אילן שלגי: להזכיר, נמצאים פה אילן שלגי, יושב ראש ועדת החינוך והתרבות, אתי חבר הכנסת אופיר פינס, יושב ראש השדולה למען הארכיאולוגיה, אתנו גם חבר הכנסת דהמשה, חבר הכנסת כבל, חבר הכנסת מתן וילנאי.

אילן שלגי: ואליעזר כהן.

אילן שלגי: כן.

אילן שלגי: בבקשה, גבירתי.

ילנה קוגן זהבי: שלום לכולם.

ילנה קוגן זהבי: חפירת ההצלה של רשות העתיקות החלה עקב עבודות תשתית של רכבת ישראל ליד צומת עד הלום בתוואי בין אשדוד לאשקלון.

ילנה קוגן זהבי: החפירה נוהלה על ידי פרחייה נחשוני ואנוכי, והיא שייכת למרחב דרום.

ילנה קוגן זהבי: בתקופתו של סרגון השני שהיה שם למעלה, דהר לו על סוסו, אנחנו יודעים על שתי מרידות שהתרחשו באשדוד.

ילנה קוגן זהבי: אשדוד סירבה לשלם מסים.

ילנה קוגן זהבי: מרד מסים נגד האימפריה האשורית.

ילנה קוגן זהבי: ולכן, לפני אלפיים שבע מאות ושש עשרה שנה בדיוק, שלח סרגון את שר צבאו תרתן לכבוש את העיר.

ילנה קוגן זהבי: העיר נכבשה ומסופחת לאשור.

ילנה קוגן זהבי: זאת אומרת, השאירו את המלך המקומי באשדוד עצמה, אך מי שעמד מעל ושלט על כל פלשת היה הנציב האשורי.

ילנה קוגן זהבי: היכן גר אותו נציב אשורי?

ילנה קוגן זהבי: בחפירות בתל אשדוד שנערכו על ידי משה דותן ז"ל, לא נתגלה איזה שהוא אלמנט או מבנה שאפשר לשייכו לאותו נציב.

ילנה קוגן זהבי: והמתחם של אותו הנציב נתגלה דווקא על ידי רשות העתיקות כמאתיים מטר צפונית לתל, שבו נחשף אותו ארמון אשורי לראשונה בארץ, ארמון אותנטי בנוי בשיטה המאופיינת לאשורים.

ילנה קוגן זהבי: אנחנו רואים כאן חמישה שטחים שונים שחשפנו מאותו ארמון.

ילנה קוגן זהבי: את הקצה של המבנה.

ילנה קוגן זהבי: אולמות, מרתפים וגולת הכותרת – חדרי הרחצה המלכותיים.

ילנה קוגן זהבי: הנשיא בכבודו ועצמו מסייר באתר, מלווה במנכ"ל שלנו, והמכובדים עמדו וצפו בחדרי הרחצה המלכותיים של הארמון.

ילנה קוגן זהבי: אנחנו יכולים להראות שני חדרים עם אמבטיות בתוכם.

ילנה קוגן זהבי: הנשיא גם התכבד בהוצאת הקנקנים שהתגלו על רצפת אחד מחדרי הרחצה.

ילנה קוגן זהבי: שתי אמבטיות נוספות שהתגלו בחדר ליד.

ילנה קוגן זהבי: והסיום.

ילנה קוגן זהבי: האתר נחפר וחפירת ההצלה הסתיימה והאתר כוסה מחדש.

ילנה קוגן זהבי: הרכבת לא תפגע בממצאים, ולכן לצערנו הם מכונים מחדש.

ילנה קוגן זהבי: אך אנו גילינו רק את חלקו הזעיר של הארמון כולו.

ילנה קוגן זהבי: מה שעוד מסתתר מתחת לחול זה כס המלכות של הנציב, זהו המקדש שבו ביקר אותו נציב, ולא פחות – המקום החשוב ביותר לנו הארכיאולוגים – זה הארכיון עצמו.

ילנה קוגן זהבי: אותה ספרייה ממלכתית המסתתרת אי שם בתוך החול, ואני מקווה מאוד שאיזה שהוא גורם תיירותי, ואני מקווה אקדמי, יראה את הפוטנציאל הגלום באתר ויחפור אותו בחפירותיו והאתר לא יישאר מכוסה עוד זמן רב.

אילן שלגי: תודה רבה.

אילן שלגי: הנה דוגמה מוחשית לדברים שאני הזכרתי קודם, שבשל חוסר תקציב, כאשר חושפים במקרה תוך כדי עבודות בנייה או פיתוח אתר ארכיאולוגי, כמובן שרשות העתיקות באה לחשוף ולבדוק מהו, אך בשל מחסור באמצעים ותקציבים, לאחר תיעוד ראשוני מכסים בחול, ונחזור לשם יום אחד.

אילן שלגי: לא ברור אם זה יהיה בדור שלנו או באחד הדורות הבאים.

יוסף אבירם: חברי כנסת נכבדים ואורחים נכבדים מאוד.

יוסף אבירם: אני צריך להחזיר אתכם תשעים שנה אחורנית, כאשר כשזה היתה ראשית הארכיאולוגיה בכלל בארץ.

יוסף אבירם: ולא במקרה אני נבחרתי להגיד את זה, מפני שמתוך תשעים השנים האלה, שישים וארבע שנים אני בתוך החברה הזאת.

יוסף אבירם: ואולי אני האחרון שנשאר מהתקופה ההיא.

יוסף אבירם: וכך חלק מהקול קורא הזה אל אחינו היושבים בציון, ועיקרו הוא, ארצנו היא ארץ הפלאות, אשר כל שעל מאדמתה רווי זיכרונות קדומים.

יוסף אבירם: איש איש מכם אשר ימצא במקרה איזו עתיקה בין מטבעות ובין כלי חרס או זכוכית שלמים או שבורים, שברי כלי ברזל או נחושת חלודים, ואם דבר עתיק שקשה לטלטל יואיל להודיענו ובקרוב יתכונן בעיר קודשנו מכון המקשר את העבר עם ההווה.

יוסף אבירם: וכל מנדב איזה חפץ יהיה רשום שמו על פתקה רצופה לחפץ לפי הכתובת לשלוח, חברה יהודית לחקירת ארץ ישראל, פוסטה אוסטרית, ירושלים.

מתן וילנאי: הוא היה הארכיאולוג של השפה העברית.

יוסף אבירם: נכון מאוד.

יוסף אבירם: וכשהוא נפטר, בא במקומו פרופסור קלאוזנר, אמנם היסטוריון גדול, אבל ארכיאולוג לא כל כך.

יוסף אבירם: ומה היתה ההתעסקות שלהם?

יוסף אבירם: כל הזמן מכתבים למנהל מחלקת העתיקות שהם לא מוכנים לקבל את החומר באנגלית, כי עברית היא השפה הרשמית של פלסטינה.

יוסף אבירם: בהמשך בשנות העשרים כבר הופיעו כמה ארכיאולוגים יהודים: פרופסור מאיירס, סוקניק, ונערכו חפירות בטבריה עם נחום סלוש, יד אבשלום.

יוסף אבירם: אגב, הזכירו פה קברים, יד אבשלום שנחפר על ידי החברה, ובכן, היו כבר בעיות עם חרדים, והיו מוכרחים לעבוד בלילה כדי שלא יפריעו.

יוסף אבירם: ואז גם החומה השלישית, והחברה היתה כבר גאה להציג בפני כל המוסדות האחרים תוצאות שהנה, גם אנחנו חופרים באדמת הארץ.

יוסף אבירם: בשנות השלושים כבר קיבלה החברה תגבורת של ארכיאולוגים: בניימין מייזלר ושמואל ייבין, מרדכי נרקיס, המומחה למטבעות ועוד אחרים.

יוסף אבירם: ואז החלו להוציא כתב עת בשם ידיעות.

יוסף אבירם: בין חברי החברה נמצאים השמות כמו: מנחם אוסישקין, הרב קוק, בן גוריון, ברל כצנלסון, משה שרת ואחרים.

יוסף אבירם: והשיא בעשור הזה היו חפירות בית שערים בהנהלת פרופסור מזר.

יוסף אבירם: ובית שערים, כדאי להזכיר, אתם דיברתם פה על קברים, אז היה הדבר בין שלושים ושש ארבעים הרבה יותר פשוט.

יוסף אבירם: הרב הראשי הגיע, שאלו אותו מה לעשות עם העצמות, הוא אמר – יש פה כפר יחזקאל, יש שם רב, הוא יבוא אליכם כל כמה ימים, יאסוף את העצמות ויביא אותן לקבורה, ולא היו בעיות.

יוסף אבירם: היום כמובן.

יוסף אבירם: ברור מאוד, הרב הרצוג, שהיה הרב הראשי, וגם אחרים, באו, ביקרו, וברכו על כל העבודה הזאת היפה.

יוסף אבירם: מאחר שזמני נגמר אני הספקתי לספר רק אפס קצהו של הסאגה של החברה.

יוסף אבירם: אני מקווה להמשיך את הסיפור הזה בשנת המאה, ביובל המאה של החברה.

יוסף אבירם: אגב, אנחנו מכינים ספר על תולדות החברה אשר בוודאי ייצא עוד כמה שנים אולי.

יוסף אבירם: בכבוד רב דוד בן גוריון"

אילן שלגי: תודה רבה, מר אבירם, על הסקירה המרגשת.

אילן שלגי: הצטרפה אלינו גם חברת הכנסת אורית נוקד.

אילן שלגי: אנחנו נשמע כרגע עוד שני דוברים.

אילן שלגי: ואחר כך חברי הכנסת.

אילן שלגי: נשמע סקירה על העברת מחסני אוצרות המדינה למחסנים חדשים בבית שמש, מר מיכאל סבן, בבקשה.

מיכאל סבן: צהרים טובים.

מיכאל סבן: מחסני אוצרות המדינה משמשים כמקום איכסון, תיעוד וקליטה לעתיקות שנחשפות בארץ ישראל מ-1948, ובתנאי שעיבודם המדעי הסתיים.

מיכאל סבן: ממצאים רבים ביותר, נכון להיום אנחנו מדברים על כמיליון פריטים, המשקפים את תרבותה החומרית של ארץ ישראל למן התקופות הפרה היסטוריות הקדומות ביותר, ועד שלהי התקופה העותמנית, כמיליון שנים.

מיכאל סבן: הממצאים מגוונים מאוד, וכוללים כלי חרס, כלי זכוכית, כלי צור, חפצי מתכת, חפצי עצם, פריטים ארכיטקטוניים ומתקנים חקלאיים.

מיכאל סבן: זה היה מבצע מורכב ביותר שכלל החל מתכנון קפדני של תנאי האכסון והקמת המחסן, דרך ספירת מלאי, אריזה ושינוע של מיליון ממצאים מירושלים לבית שמש, ומיקומם מחדש על גבי המדפים ובחדרים המיועדים מתוך שאיפה לפתוח את המחסנים בחזרה לקהל הארכיאולוגים ולקהל החוקרים.

מיכאל סבן: לצד המסה הגדולה של הממצאים, ולמרות המסה הגדולה, אנחנו נותנים טיפול פרטני לכל ממצא וממצא.

מיכאל סבן: על בסיס זה הפרדנו ממצאים ייחודיים כמו חפצי מתכת ואוסטרוקנים, תעודות כתובות על גבי חרס, בנינו להם חדר מבוקר אקלים שנותן טמפרטורה ולחות קבועים.

מיכאל סבן: כל חפצי הזכוכית אורגנו בחדר נפרד, הם עדינים, כדי לשמור עליהם.

מיכאל סבן: וחדר נוסף, שהוא חדר ממצא קטן, שמאגד בתוכו את כל הממצאים שכולם תמיד רוצים לראות, חרפושיות, חרוזים, חותמות – כעשרים אלף ממצאים.

אילן שלגי: תודה רבה מר סבן.

אילן שלגי: אנחנו נשמע כעת עדכון מחקירת זיופים בעתיקות .

אילן שלגי: ניצב משנה שאול נעים, ראש אגף חקירות במחוז ירושלים, בבקשה.

שאול נעים: צהרים טובים.

שאול נעים: אנחנו הכנו דווקא מצגת, אבל לאור צפיפות הזמן של הוועדה אנחנו לא נציג אותה כי היא תיקח לנו לפחות חצי שעה.

שאול נעים: המצגת, אגב מאוד מעניינת.

שאול נעים: אבל נסת

שאול נעים: פק בכמה דברים.

אילן שלגי: לרשותך חמש דקות.

שאול נעים: זה לא יספיק.

שאול נעים: לא יספיק.

שאול נעים: חמש דקות אולי מה שאני הולך להגיד פה מהכתב, אבל לא עם מצגת.

אילן שלגי: אולי אחר כך בהמשך לתגובות ושאלות הח"כים יישארו לנו כמה דקות.

שאול נעים: אין לי ספק שהמצגת תהיה יותר מעניינת מאשר כשאני אומר את הדברים והם נשמעים מאוד יבשים.

שאול נעים: בכל מקרה, החקירה שלנו החלה לפני כשנה וחצי עם פרסום ידיעה בעיתון שנמצאה אבן המלך יואש מתקופת בית ראשון.

שאול נעים: יש פה בחדר אנשים מחייכים, או אדם מסוים שמחייך.

שאול נעים: אבל בכל מקרה, אישיות ציבורית באה למפקד על מחוז, אני פה לא מזכיר שמות, אגב.

שאול נעים: אישיות ציבורית באה למפקד המחוז ואמרה לו, זה משהו מאוד חשוב, מאוד רציני, אבן יואש, צריך לראות, לתפוס, איפה נמצאת, מה נמצאת, אם זה נכון, זה יוצא דופן וחריג.

שאול נעים: מפקד המחוז חרג בדרך כלל מהייעוד של החקירות של המשטרה, כי בדרך כלל אגף העתיקות סוברני לחקור, והורה לנו לפתוח בחקירה בנושא למציאת האבן.

שאול נעים: בסופו של עניין אנחנו קיימנו ישיבות גם עם שוקה וגם פרקליט המחוז דאז והיום, קיימנו צוותי חשיבה וישיבות מפעם לפעם כדי לראות איפה אנחנו נמצאים ואיפה הגענו.

שאול נעים: כי החקירה מסתבר מסועפת מאוד, מורכבת, וכללה חקירה של עדים רבים, מומחים רבים, סוחרי עתיקות רבים ומומחים לארכיאולוגיה לא מעטים, ששמענו מהם גרסאות כאלה או אחרות.

שאול נעים: ראינו שבעצם הזיופים האלה מאוד משתלמים.

שאול נעים: מסתבר שהזיופים היו איכותיים ביותר.

שאול נעים: זה לא דבר שראית את זה על פניו, וגם חלק מהמומחים האמין שבעצם הזיוף הזה הוא אותנטי, וזה בעצם מה שהקשה על החקירה.

שאול נעים: אני בא ואומר שככל שהחקירה התמשכה, ואני אומר לכם, יותר משנה וחצי, הסתבר שאנחנו גילינו רק את קצה הקרחון בנושא הזה, ובעצם התופעה הזאת קיימת, וקיימת במידה רצינית ביותר, ולטעמי קיימת ואפשר לחקור ולנבור הרבה, ויש הרבה מה למצוא ומה לגלות.

שאול נעים: התיק הובא לפרקליטות לעיון והחלטה.

שאול נעים: אנחנו לא ממליצים.

שאול נעים: המשטרה, כמו שאתם יודעים, לא ממליצה להגיש כתב אישום או לא, אבל שלחנו את זה לעיון והחלטה, למרות שבעצם הפרקליט יודע, ופרקליט המחוז יודעים את כל חומר הראיות, ועכשיו בתקופת פגרת בית המשפט הם שוקדים על הכנת כתב אישום, שלטעמי יכלול אישומים רבים והרבה סעיפים.

שאול נעים: החקירה הזאת היא ראשונית.

שאול נעים: שיתוף הפעולה הזה בין אגף העתיקות למשטרה הוא ראשוני.

שאול נעים: כי לכאורה אגף העתיקות היה צריך לחקור.

שאול נעים: ראשוני, אבל אני רוצה לקוות ולהאמין שזה לא אחרון, כי בעצם, כפי שאמרתי לכם, התופעה היא באמת רצינית, ורשות העתיקות זקוקה לסיוע של המשטרה באופן אינטנסיבי, כי יש לה הרבה מה לסייע והרבה מה לחקור, וזה כמובן פונקציה של אמצעים וכוח אדם.

שאול נעים: זה לא באוויר.

שאול נעים: כי בלי אמצעים וכוח אדם יקשה מאוד למגר את התופעה הזאת, וכפי שאמרתי – זו תופעה.

אילן שלגי: תודה רבה ניצב משנה נעים.

אילן שלגי: באשר להמשך סדר היום, לא כל מי שהגיע במהלך הדיון שלנו שמע את תחילת הדברים.

אילן שלגי: אנחנו בשעה שתים עשרה וחצי תהיה כאן השקה של אתר האינטנרנט של רשות העתיקות.

אילן שלגי: לאחר מכן נעלה לקומה השניה ונפתח את התערוכה שהביאה לכאן היום לכנסת רשות העתיקות, העבר עוד לפנינו – ארכיאולוגיה בעידן החדש.

אילן שלגי: בין השעות אחת לשלוש, כל חצי שעה יוקרן באודיטוריום פה למטה המצג שיראה את הר הבית, סיור וירטואלי בהר הבית בתקופת בית שני, ומאוד מומלץ.

אילן שלגי: מי שירצה לאכול, להתאוורר לפי זמנו.

אילן שלגי: ובשעה שלוש, מי שמוזמן, אני מבין שזה רוב האנשים, יוכלו במליאה מהיציע לצפות בדיון המיוחד, גם מי שכעת צופים בנו מהבית מוזמנים בשעה שלוש להקשיב בדיון שיהיה במליאה שבו ידברו יושב ראש הכנסת, שרת החינוך והתרבות, וגם חברי, חבר הכנסת פינס, ואנוכי אילן שלגי ודוברים נוספים.

איתן כבל: סתם שאלה טכנית רציתי לשאול.

איתן כבל: מה המוצג הכי עתיק שהצלחתם למצוא פה בארץ מצד אחד.

איתן כבל: ומצד שני ראיתי שם ארבעת אלפים חמש מאות שנה, אם אינני טועה, ...

איתן כבל: שם לא היה כתוב עד ארבעת אלפים חמש מאות, אז אמרתי, רגע, אתם בטח מהאדם הראשון.

איתן כבל: אבל סתם מעניין אותי באמת לדעת.

איתן כבל: ומה לדעת

איתן כבל: כם מכל המוצגים שהצלחתם עד היום למצוא, מה אתם רואים בו את גולת הכותרת המרכזית והגדולה.

איתן כבל: זו השאלה.

איתן כבל: במשפט אחד.

איתן כבל: אני אומר את זה, אני פה בשדולה הזאת, ואני עומד לרשותכם, כי לא יכול להיות עם עתיק הווה אם אין לו יכולת להתמודד עם העבר שלו.

קריאה: להיות קשור אתו.

איתן כבל: כל אחד יפרשן את זה איך שהוא רוצה.

אורי אריאל: אני רוצה לברך קודם כל את הרשות, את העומד בראשה, אבל בלי כל העובדים מכל הצוות הזה ואלה שאינם פה אתנו העסק הזה לא עובד.

אורי אריאל: אני חושב שההגדרה שלכם, נדמה לי ששלכם, העתיד עוד לפנינו, היא נכונה מאוד.

אורי אריאל: כי מי שמיצה פחות או יותר, עוד נשארו עוד כמה דברים כמובן יחטא.

אורי אריאל: ואתם לא חוטאים בעניין הזה ורואים עוד דרך ארוכה שאנחנו, חברי הכנסת, בעיקר אלה שרואים את עצמם כמחזיקי ותומכי העניין, צריכים גם להוכיח ליושב ראש השדולה ויושב ראש הוועדה שהם גם עושים משהו.

אורי אריאל: אז היום הזה זה חלק מהעניין.

אורי אריאל: אני רוצה לגעת רק בדבר אחד, זה נושא הר הבית.

אורי אריאל: הפיקוח שם הוא חסר מעיקרו.

אורי אריאל: אתמול התייחסה לזה גם שרת החינוך, תרבות וספורט.

אורי אריאל: לא צריך לייפות את זה.

אורי אריאל: זו בעיה שיש בה היבטים רבים.

אורי אריאל: אני לא רוצה להיכנס אליהם, זה לא ממין היום הזה.

אורי אריאל: אני רק לא מציע לאף אחד לארגן את זה בכל מיני מילים זה בערך בסדר,זה כמעט בסדר – זה לא בסדר.

אורי אריאל: וזה לא המקום השני בחשיבותו, להבנתי, גם מהבחינה הארכיאולוגית, ומי שאומר שיש אחד לפני אני בכלל לא מתווכח אתו, נניח שהוא השני.

אורי אריאל: ההתייחסות אליו מבחינה ארכיאולוגית, אני אגיד את זה באנדרסטייטמנט, היא לא בסדר.

אורי אריאל: ומה שנעשה שם עד היום אסור לו שיישנה.

אורי אריאל: ואני חושב שגם פה חברי הכנסת, אין לי שום ביקורת על הרשות, רק בעיקר להגיד עליה דברים טובים, זה בעיקר מוטל עלינו, על חברי הכנסת.

אורי אריאל: ונדמה לי שלא הוכחנו את עצמנו בקטע הזה, וראוי לתקן את זה, ויפה שעה אחת קודם.

אורי אריאל: ושיהיה לכם ולנו בהצלחה.

אילן שלגי: ראשית, אני רוצה גם כן לברך אותך, חבר הכנסת אופיר פינס, שעומד בראש השדולה, ואותך, חבר הכנסת אילן שלגי, שאתה תמיד נענה לפניות שלנו בנושאים האלה הלאומיים.

אילן שלגי: אני עומדת בראש השדולה למען שימור אתרים ולכן אני מאוד מאוד מתחברת לכל הנושאים שהוזכרו כאן.

אילן שלגי: וגם אני לא אוכל מבלי לצטט את אותו משפט שנאמר על ידי יגאל אלון, שעם שאין לו עבר ההווה שלו דל, ועתידו לוט בערפל.

אילן שלגי: זה מאוד מאוד מתחבר לדברים שנאמרים כאן.

אילן שלגי: גולשים אל העבר, יש בזה באמת את השילוב לדעתי של העבר והעתיד, כפי שזה גם בא לידי ביטוי בתערוכה שתדבר על העבר עוד לפנינו, אני חושבת שזה מאוד נכון.

אילן שלגי: דבר נוסף, אני כחברה בוועדת הכספים, יושב כאן גם חברי הטוב ניסן סלומיאנסקי, אנחנו נעשה כל מה שנוכל, ואני מרשה לעצמי לדבר בשם כל חברי הכנסת, אנחנו רואים את עצמנו ככתובת.

אליעזר כהן: אני אמשיך את ההערה של חבר הכנסת אופיר פינס.

אליעזר כהן: גם אני מברך אתכם מאוד על הארגון.

אליעזר כהן: אני רוצה להגיד לכל הנוכחים שבנוסף לכל העבודה החשובה מאוד שאתם עושים, אתם עוזרים לנו לפוליטיקאים לא רק להוכיח את צדקת דרכנו, אלא שאני חושב שאופיר פינס היה נוכח במעמד הזה, אני אספר לכם, שפה בוועדת מדע ישבו גדולי הארכיאולוגים והפרופסורים להיסטוריה, כשחבר הכנסת דהמשה, שלצערי עזב את החדר לפני עשר דקות ישב באותו כיסא - - -

אופיר פינס-פז: הוא התחיל את הסיור הוירטואלי בהר הבית.

אליעזר כהן: בדיוק.

אליעזר כהן: הוא סיפר לנו, אני בוגר תואר שני של היסטוריה של עם ישראל מאוניברסיטת תל אביב, והוא סיפר לי שאין לי שום זכות על הר הבית.

אליעזר כהן: אם מישהו מכם מכיר את הסיפור הלילי של מוחמד שמוזכר בשני משפטים בקוראן.

אליעזר כהן: הוא טס בשנת 629 על אף 15.

אליעזר כהן: הוא יצא בלילה ממכה ועשה סיור לילי בירושלים.

אליעזר כהן: אז כל הזכויות של המוסלמים בהר הבית זה בשני פסוקים בקוראן של הסיור הלילי של מוחמד.

אליעזר כהן: ולנו לא היה בית ראשון, לא היה בית שני.

אליעזר כהן: ובכן, כל העבודה שלכם, תהיו לי בריאים, תמשיכו, תבואו לכנסת, אני מברך את כל היוזמים, ותלמדו אותנו שאנחנו היינו כאן, ועשינו וראינו, ואנחנו יודעים מדענו אנחנו כאן ומדוע לא הלכנו לאוגנדה.

איתן כבל: אתמול שמעתי דרך אגב שהתגלו חפירות ארכיאולוגיות בארצות הברית שהראשונים שהגיעו לשם היו היהודים.

איתן כבל: תחשוב על זה.

אילן שלגי: ועדת החינוך והתרבות ביקרה בשבוע שעבר או בעיר דוד, במדרגות המובילות לבריכת השילוח שנחשפו לפני כחודש על ידי רשות העתיקות, שוב, במקרה, תוך כדי עבודות פיתוח.

אילן שלגי: ומאוד מאוד מרגש לעמוד על אבני הגזית הגדולות האלה, שעליהן לפני כאלפיים ושלוש מאות שנה הגיעו למים, אותם מי גיחון שהועברו בנקבה של המלך חזקיהו.

אילן שלגי: כך שהארכיאולוגיה, כמו שאמרנו בתחילה, מחברת אותנו אל עמנו ואל ארצנו ואל עברנו.

אילן שלגי: חבר הכנסת ניסן סלומיאנסקי, בקשה.

ניסן סלומינסקי: אחרי הברכות לחבר הכנסת פינס ולך ולכל האחרים ולעובדים, שלוש נקודות קצרות.

ניסן סלומינסקי: אני שמעתי אנשים בחו"ל מתפעלים שיש מקומות שמשקיעים בהם המדינות וכולם עולים לבקר שם, מקומות עתיקים, טירות מימי האבירים וכולי.

ניסן סלומינסקי: ובאמת מושקע כסף רב והתלהבות גדולה.

ניסן סלומינסקי: ושאלתי כמה שנים זה, אלף שנה זה נחשב מצרך, איך אומרים, יחיד ומיוחד.

ניסן סלומינסקי: ופה יש לנו חיים של שלושת אלפים שנה של עם ויותר.

ניסן סלומינסקי: אז זה ממש מדהים איך מדינה לא משקיעה אפילו טיפה ממה שמושקע במקומות אחרים כדי לשמר את אותם מקומות בצורה כזאת שיוכלו לשמש לעלייה לרגל.

ניסן סלומינסקי: ובפרט לנו, לעם היהודי, שכל יהודי באשר הוא היה שמח ורואה חובה לעצמו לעלות, ולכן צריכים להשקיע כמה שיותר כדי לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: זה החלק האחד.

ניסן סלומינסקי: והנושא השלישי זה הנושא של הר הבית באמת, שהוא על ראש שמחתנו.

ניסן סלומינסקי: ועושה לי רושם שבאמת פה הרמנו ידיים, ופה השליטה נמצאת בידי ירדן והוואקף, ואנחנו רק איזה נספח, שאולי צריך לפעמים לשמור שחיצונית לא יעשו.

ניסן סלומינסקי: והנה בחומה הזו יש משהו, אז מביאים מומחים אחרים, אז לא אנחנו.

ניסן סלומינסקי: חס ושלום.

ניסן סלומינסקי: ולא זה.

ניסן סלומינסקי: זה הלב והבסיס, ואנחנו גם לא יודעים מה נעשה בפנים.

ניסן סלומינסקי: ואני יודע רק מעדויות של הארכיאולוגים שנעשו שם חפירות והרס כל אותם יסודות שלנו של העבר.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שצריך להיות לחץ הרבה יותר מסיבי של הרשות ושלנו, כדי שגם הר הבית, והסיסמה הר הבית בידנו, כדי שלפחות רבע מזה יהיה נכון ושלפחות נתח יהיה בידנו, לפחות מההיבט הזה של השליטה על העתיקות ועל העבר שלנו שנמצא שם.

גילה פינקלשטיין: קודם כל התנצלות שאיחרתי.

גילה פינקלשטיין: אבל כל חברי הכנסת שחושבים שהם לא עובדים קשה בו זמנים נמצאים בשלוש ועדות: בוועדת הכספים, בוועדה למעמד האישה.

גילה פינקלשטיין: לא מאחרים מרצוננו, נאלצים לאחר.

אילן שלגי: אני רוצה לומר לך חברת הכנסת פינקלשטיין וגם המתעניינים, הנושא של רישום הערות אזהרה על מקרקעין באזורים שלמים.

אילן שלגי: כמו למשל בהרצליה.

אילן שלגי: אנשים מוצאים על נכס שלהם, במקרה לפעמים, שנרשמה הערה שהמקום או האזור כולו, כמו למשל במערב הרצליה בכפר שמריהו בחולון ובמקומות אחרים, הוא אתר עתיקות.

אילן שלגי: בעקבות פנייה שלי, וגם הצעת חוק, נעתרה רשות העתיקות, ואני מספר לכם דברים ששמעתי רק לפני כמה ימים, קיבלה עליה והתחילה להפעיל נוהל שעל פיו הערות כאלה של רשות העתיקות תימחקנה לאחר שנעשתה הבדיקה.

גילה פינקלשטיין: אבל במקרה שהגיע אלי לא מחקו.

אילן שלגי: תרשי לי.

אילן שלגי: אולי אחר כך גם מר דורפמן יתייחס לדברים.

אילן שלגי: בכל זאת ישנה התקדמות בנושא הזה.

אילן שלגי: החוק מחייב, דרך אגב, להודיע לבעל המקרקעין כאשר נרשמת הערה, והדבר הזה לא תמיד מתבצע, כי לא תמיד אפשר לאתר את בעל המקרקעין, לא תמיד המסמכים נשלחים בדואר רשום, יש גם עלויות שכרוכות בנושא, ולכן מצאנו לנכון ליזום שינוי מסוים בעניין.

אילן שלגי: הבשורה שיכולה לצאת מכאן היום הוא אולי שמי שנעשתה בדיקה בשטח שלו כאשר הוא ביקש היתר בניה או לקראת עסקה במקרקעין ונמצא שהמקום אינו אתר עתיקות בפועל, אם הוא יפנה, ההערה תימחק.

גילה פינקלשטיין: אני הנחתי בשבוע שעבר הצעת חוק בנושא הזה.

גילה פינקלשטיין: שחייבים ליידע את בעל הנכס, וכאשר מסיימים את החפירות חייבים למחוק את זה או להודיע לפחות כדי שבעל הנכס לא יפסיד.

גילה פינקלשטיין: שיפרסמו שלא מצאו שום דבר.

אילן שלגי: אנחנו מתקרבים לסיום הדיון.

אילן שלגי: אנחנו היום בדיון חגיגי.

אילן שלגי: אנחנו לא בדיון של הוועדה בענייני דיומא.

אילן שלגי: יחד עם זה, הנושא שהעלית הוא חשוב, כפי שאמרתי, אני מכיר את הנושא.

אילן שלגי: הצעת החוק הזו הונחה כבר לפני שנה ויש התקדמות.

אילן שלגי: תכף נראה את המצגת.

אילן שלגי: אם לפני כן מי מראשי רשות העתיקות רוצה להגיב לדברים או להשיב לשאלה, בבקשה.

עזי דהרי: כן, לשאלתו של חבר הכנסת כבל.

עזי דהרי: מתי התחילה הארכיאולוגיה בארץ.

עזי דהרי: כשאני הייתי סטודנט לפני הרבה שנים למדנו שהאתר בעובדייה הוא מלפני מיליון שנה.

עזי דהרי: היום, שיטות התיארוך הקדומות, גם בדיקות רדיואקטיביות כאלה ואחרות , השתפרו, ואנחנו יודעים שהאתר בעובדייה בעמק הירדן הוא בן מיליון ושש מאות אלף שנה.

עזי דהרי: שם יש שרידים ראשונים באמת לייצור כלים על ידי אדם.

עזי דהרי: וזה האתר הקדום ביותר לא רק בארץ ישראל אלא בכל אסיה כולה .

עזי דהרי: לגבי מה הכי חשוב, אני חושב שזו שאלה שאי אפשר לענות עליה.

עזי דהרי: כל ארכיאולוג ייתן לך תשובה אחרת, ועדיף לא לענות על שאלה כזאת.

שוקה דורפמן: כל אחד יבחר.

שוקה דורפמן: אני מזכיר לך שיש לנו את המגילות הגנוזות, חבר הכנסת כבל, אני מנסה לענות לך.

שוקה דורפמן: אני אומר שכל אחד יכול לחשוב ולהעריך מה הממצא הכי חשוב.

שוקה דורפמן: אני מזכיר את המגילות הגנוזות שאני חושב שהן הממצא הכי חשוב באלף השנים האחרונות מבחינה יהודית.

גילה פינקלשטיין: יקר לגלות מי בעל הנכס?

שוקה דורפמן: כן.

שוקה דורפמן: זה עולה כסף.

שוקה דורפמן: זה מערכות שצריך להקים.

שוקה דורפמן: ההערה האחרונה היא לגבי סוגיית הר הבית.

שוקה דורפמן: תראו, רשות העתיקות עוסקת באופן מאוד אינטנסיבי.

שוקה דורפמן: יושב פה ג'ון זליגמן שהוא ארכיאולוג מרחב ירושלים.

שוקה דורפמן: אנחנו עוסקים בעניין הזה בצורה מאוד אינטנסיבית, בכל מה שקשור בענייני הר הבית.

שוקה דורפמן: אני לא רוצה גם כאן להרחיב את הדיון.

שוקה דורפמן: אני רק אומר שתי הערות.

אילן שלגי: אז אנחנו יכולים לעבור למצגת ולהשקת אתר האינטרנט שלכם.

אילן שלגי: בהצלחה.

יובל ברוך: צהרים טובים לכולם.

יובל ברוך: אלפי אתרי עתיקות פזורים ברחבי ארצנו.

יובל ברוך: אנחנו נתקלים בהם בסביבת המגורים שלנו, בצאתנו לחופשה, לאורך חופי הימים ועוד.

יובל ברוך: לעתים אלה אתרי עתיקות גדולים ומרשימים שפותחו והפכו לדגמים ארכיאולוגיים בעלי שם עולמי, ולעתים אלה שרידים צנועים ביותר, שיכולים להיות גת חבויה בשדה, טרסה או סתם פיזור של חרסים או כלי צור.

יובל ברוך: להשקת האתר אני מזמין את שותפי לעבודה, רחל קודיש.

יובל ברוך: אנחנו עושים כאן איזה טקס קטן, מקווים שזה יעבוד כאן, תחזיקו לנו אצבעות.

יובל ברוך: אני רק יכול להראות דוגמה כיצד הדברים נראים.

יובל ברוך: אנחנו מציגים את שלל החפירות, כמובן עם אפשרות לקהל, על פי רוב בתי ספר וגני ילדים, שיכולים להזמין ולקבל את המידע המבוקש.

יובל ברוך: אנחנו מקיימים עשרות, מאות אם לא אלפי פעילויות חינוכיות בתוך בתי הספר וגם לקהל הרחב.

יובל ברוך: הפעילות פרוסה בכל רחבי הארץ, גם לציבוריות דוברת עברית וגם לדוברי ערבית.

יובל ברוך: רק כדוגמה, אחת החפירות האחרונות שנערכת בירושלים.

יובל ברוך: אמנם ההסבר במידה מסוימת לקוני, אבל הוא די ממצה ודי מספק.

יובל ברוך: ודבר חשוב, הוא לא מחכה לא שבועות ולא חודשים ובוודאי לא שנים.

יובל ברוך: אנשים מקבלים את המידע הזה על חם.

יובל ברוך: אתר נוסף שאנחנו עמלים בימים אלה ועומדים לסיים השלמת פיתוחו מוקדש לשימור המורשת הבנויה של ישראל, שעניינו פעולות השימור הננקטות על ידי רשות העתיקות, שהיא הגוף המוביל והחשוב ביותר בישראל בכל הקשור לשימור אתרי עתיקות.

יובל ברוך: כאן אנחנו אמורים להציג למעשה גם את מגוון הפרוייקטים, מדובר על עשרות של פרוייקטים במשך השנה, כולל היבטים שהם מעבר לעשייה עצמה.

יובל ברוך: לפנינו דף הבית של אתר האינטרנט שיוקדש לשימור.

יובל ברוך: אנו מקווים שאתר האינטרנט של רשות העתיקות יחשוף בפני הציבור, וזו המטרה שלנו, לחשוף את העשייה לפני הציבור.

יובל ברוך: חלק מהמחקר הארכיאולוגי התוסס המתרחש בארצנו, ויעמיק את המודעות של כולנו לנושא שמירת העתיקות.

יובל ברוך: תודה רבה.

אילן שלגי: האתר שלכם עלה.

אילן שלגי: אני יכול להעיד שרק לפני שלושה ימים נכנסתי לאתר של רשות העתיקות.

אילן שלגי: היה בסדר, אבל לא דבר כזה.

אילן שלגי: באמת, האתר החדש אחר.

אילן שלגי: ברכות לכם.

אילן שלגי: אולי כדאי שתאמר את כתובת האתר לטובת הצופים בבית.

יובל ברוך: הכתובת היא לצערנו כתובות אינטרנט הן באנגלית: www.

יובל ברוך: Antiquities.org.il הסטיקר מחולק לכל האורחים.

אילן שלגי: אנחנו תכף נסיים את המפגש שלנו כאן ונעלה יחדיו בעוד עשר דקות בקומה השנייה.

אילן שלגי: אנחנו נחשוף את תצוגת הארכיאולוגיה כאן בכנסת, שהביאה לנו רשות העתיקות.

אילן שלגי: דברים מרתקים.

אילן שלגי: אנחנו נהיה שם בהדרכת הארכיאולוגים.

אילן שלגי: אני מזכיר לכולם, גם לצופים בבית, שבשעה שלוש יימשך ויתקיים במליאה דיון במסגרת יום הארכיאולוגיה החגיגי שאנחנו מקיימים כאן בכנסת.

אילן שלגי: בשלב זה אנחנו מודים לכל המשתתפים, לאנשי רשות העתיקות, לאנשי החברה לחקר ארץ ישראל ועתיקותיה, לכל הארכיאולוגים, החוקרים, אנשי המשטרה, כמובן חברי הכנסת, כל האורחים הנכבדים ששמרו פה על סדר ושקט מופתי.