ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 275, 2004-07-12 09:00

אילן שלגי: בוקר טוב לכולם.

אילן שלגי: אני רואה פה שהמשטרה פה בכוחות מתוגברים.

אילן שלגי: רבותיי, אנחנו צריכים להתחיל בדיון, אנחנו חייבים לסיים אותו עד עשר דקות לפני עשר.

אילן שלגי: גבירותיי ורבותיי.

אילן שלגי: אנחנו מודאגים מכך ששוב עולות שמועות או ידיעות שיש למישהו כוונה לבטל את הפרוייקט החשוב הזה.

אילן שלגי: כשאני אומר יש למישהו כוונה, אני מתכוון כבר בראשית דבריי שאנחנו נעשה הכל כדי לא לאפשר את זה.

אילן שלגי: יש לי את הרושם שאין את הכוונה לבטל את הפרוייקט אלא, שוב – חוזר העניין מי יישא בנטל התקציבי של הנושא.

אילן שלגי: אני ארצה לשמוע בעיקר מאנשי המשטרה – האם הם אומרים "הוטלו עלינו מגבלות תקציביות, מוטל עלינו לקצץ תקנים ולכן אין לנו שוטרים לעניין הזה", או שהם אומרים – "נקצה לזה שוטרים אבל אתם תשלמו", כמו שמשלמים למשל לשוטרים במשחק כדורגל.

אילן שלגי: כי הפרוייקט הזה שמלאו לו בימים אלא חמישים שנה, זה נכון הגברת רחל ממשרד החינוך?, ד"ר רותם?

רחל רותם: כן.

אילן שלגי: אני זוכר את עצמי כילד בן תשע.

אילן שלגי: היינו הראשונים, אמרו לנו – אתם בין הראשונים.

אילן שלגי: זו הייתה כזו גאווה וכזו שמחה.

אילן שלגי: שלא לומר שכשע

אילן שלגי: מדנו ברחוב הצר בשכונה שלי בהרצליה אז השוטר התורן שמבינינו שמח כשהגיעה איזה מכונית.

אילן שלגי: ואז הייתה שאלה אתית אם לעצור אותה כדי להראות שאנחנו שוטרים, או לתת לו לעבור כי אין פה ילדים.

אילן שלגי: אני זוכר את זה בתור התלבטות.

אילן שלגי: בוודאי בימים האלה כאשר כל תאונה וכל מקרה זה קשה, אבל המספרים הולכים וגדלים ויש גם ילדים בין הנפגעים וגם הולכי רגל.

אילן שלגי: ואני סבור שלא פחות חשוב מהחינוך והזהירות בדרכים ומתן אחריות לילדים בנושא הזה, זה גם הקשר עם המשטרה.

אילן שלגי: הרי, אני חושב שלמשטרה צריך להיות חשוב מאוד שהאזרחים בכלל ובפרט האזרחים הצעירים ובאמצעותם גם המשפחות שלהם יודעים.

אילן שלגי: הנה – בא שוטר, באה שוטרת אלינו לבית הספר והשוטר זה מישהו שעוזר לנו ומישהו שרוצה לשמור עלינו ומספר לנו איך אנחנו יכולים לשמור על עצמנו.

אילן שלגי: הרי זה דבר ערכי וחשוב מאין כמוהו.

אילן שלגי: שלא חלילה באיזה שהוא בית עוד אמא תעיז לומר – "אם לא תאכל אני אקרא לשוטר".

אילן שלגי: וגם צריך לזכור עדיין שיש לנו עלייה גדולה כולל אנשים שבאים ממדינות שבהם השוטר הוא לא אדם ידידותי.

אילן שלגי: ולכן זו דרך, ואולי נשמע, אולי למשטרה יש עוד דרכים נוספות כדי להתקרב לציבור ולילדים.

אילן שלגי: אבל זו פשוט דרך שממש – איך נאמר – אם לא היו כל כך הרבה תאונות דרכים אז המשטרה הייתה רק צריכה להזמין את עצמה לבתי הספר בנסיבות אחרות ומטעמים אחרים כדי ליצור את הקשר עם הילדים ועם הקהילה.

אילן שלגי: אז אולי אני אבקש שנפתח בכך שניצב משנה פורת.

אילן שלגי: תספרי לנו מה עומד מאחורי העניין שהזעיק אותנו לכאן.

אילן שלגי: אני גם רוצה לומר שמה שגרם לי למהר לארגן את הדיון הזה זו פנייה של ארגון ההורים הארצי.

אילן שלגי: זה נושא שפשוט – אנחנו גם נחזור אליו אם יהיה צורך.

אילן שלגי: אחרי שנשמע את דרורית פורת ניתן לחברי הכנסת להתבטא ואחר כך נשמע אחרים.

אילן שלגי: כן בבקשה.

דרורית פורת: בוקר טוב לכולם.

דרורית פורת: אני רוצה לומר קודם שהנושא הוא נושא חשוב שאין ספק לגבי חשיבותו.

דרורית פורת: בקטע הזה אני חושבת שאין בכלל חילוקי דעות בין כלל האנשים שיושבים פה סביב לשולחן.

דרורית פורת: המדובר הוא הייתי אומרת סביב הנושא של סדרי עדיפויות ותקציבים שאני חושבת שכל המערכת הארצית על כל מוסדותיה נקלעה אליו בשנים האחרונות ואולי בפרט בשנה האחרונה.

דרורית פורת: על משטרת ישראל הושת קיצוץ גדול מאוד בשנת 2004 שעוד לא הסתיימה.

דרורית פורת: היא תיאלץ לקצץ כאלף תקנים ובמסגרת הזאת ספק מחשבת ישראל עשתה חשיבה מה הם תפקידי הליבה של המשטרה.

דרורית פורת: התפקידים שאף אחד אחר לא יכול לעשות.

דרורית פורת: תפקידים שהמחוקק הגדיר אותם כתפקידיה של המשטרה, והוא היה צריך לעשות תיעדוף לפעילות שלו.

דרורית פורת: תיעדוף – בשפה המשטרתית המשמעות שלה זה באמת מכל הדברים המאוד חשובים להגיד מה הכרח ומה חשוב יותר.

דרורית פורת: אני לא רוצה לקרוא לזה בנושא של חשיבות, ולקבוע בדרי עדיפויות בתוך המשטרה.

דרורית פורת: וכארגון המשטרה התיעדוף מדרך הטבע מדבר על הנושאים שעומדים על הפרק.

דרורית פורת: זה קודם כל נושא ביטחון הפנים ולצערנו רק אתמול ראינו שנושא הפיגועים לא פס לצערי הרב מהרחובות שלנו.

דרורית פורת: וזה נושא הפשיעה החמורה, וזה נושא של פשיעת בני נוער שמועלה כנושא מועדף שהמשטרה רוצה לתת עדיפות לטיפול בו ולכן מדרך הטבע- - -

אורי אריאל: ותאונות דרכים זה לא נושא מועדף?

דרורית פורת: גם תאונות דרכים וגם בתוך תאונות הדרכים אגף התנועה היה צריך לעשות תיעדוף במשימות שלו.

דרורית פורת: עכשיו, כשאגף התנועה בודק את המשימות שלו וגם את החלופות שלהם, אני רוצה להדגיש כאן – אנחנו לא נגד ביטול המשימה ברעיון שצריך לבטל את המשימה כי היא לא טובה.

דרורית פורת: אנחנו רק חושבים שאפשר לחשוב על חשיבה יצירתית ואפשר לחשוב על פתרונות חלופיים שלא באמצעות שוטרים.

דרורית פורת: אגף התנועה חושב שאם הוא צריך לבטל שניים או שלושה משרדי תנועה בערים שאחראים על אכיפת חוקי התנועה ועל הביטחון, בטיחות הציבור בערים, יש ביכולתו יותר לתרום בתחום זה אולי מאשר לבטל את משמרות הזה"ב.

דרורית פורת: ולכן אני אומרת שזה מתוך כורח ולא מתוך איזה חשיבה שזה לא חשוב.

דרורית פורת: מתוך כורח, מתוך תיעדוף.

דרורית פורת: המשימה שהיא לא באחריות משטרת ישראל.

דרורית פורת: נושא החינוך הוא לא בידינו למרות שהוא מאוד חשוב.

דרורית פורת: לנושא ששאלת לקשר של משטרה וקהילה, הלא המשטרה הקימה את ענף "משטרה וקהילה" מה שנקרא בזמננו "משא"ז", משמר אזרחי, שכל המטרה שלו בעצם הינה ליצור את הקשר בין המשטרה לקהילה.

דרורית פורת: למשטרה יש מש"קים - מרכזי שיטור קהילתיים - שכל התפקיד שלהם לרכז את הפעילות עם הקהילה, גם בבתי ספר.

אילן שלגי: אולי השוטרים האלה גם ידברו עם הילדים על הזהירות בדרכים.

דרורית פורת: השוטרים האלה בין היתר גם מגיעים לבתי ספר, אבל אי אפשר להטיל עליהם את המשימה בהיקפים שהיא נמצאת היום.

דרורית פורת: כי הם לא מספיקים את זה.

דרורית פורת: יש להם עוד המון דברים שהם צריכים לעשות והם לא יכולים להיות "דדיקייטד" למשימה הזאת.

דרורית פורת: הם כן יגיעו לבית ספר, הם ייתנו הרצאות בנושאי בטיחות, הם נותנים הרצאות בנושא סמים, הם נותנים הרצאות בנושא אלימות.

דרורית פורת: הם נותנים הרצאות בכלל דברים שקשורים לבתי ספר שאנחנו רוצים לגעת בהם.

דרורית פורת: הם לא מתמקדים רק בכיתות ה' - ו' בנושא בטיחות בדרכים.

דרורית פורת: הם לא מסוגלים.

דרורית פורת: ולכן הם נמצאים, שוב פעם אני אומרת, לא מתוך איזה שהוא רצון אלא מתוך אילוץ, שכאשר המשטרה ממפה את כלל המשימות שלה והיא צריכה להחליט איזה משימה לצערה היא צריכה לבטל, הנושא הזה עולה.

דרורית פורת: וזה נושא שהוא דרך אגב בגלל אילוצי תקציב, יש כאן לפחות אנשים שמכירים אותנו בהיסטוריה כבר שלוש וארבע שנים.

דרורית פורת: הנושא הזה כל פעם עולה.

אילן שלגי: כמה אתם חוסכים בביטול הזה?

דרורית פורת: בביטול הזה מדובר – אני לא רוצה לדבר בכסף כי הכסף כאן הוא לא הקטע.

אילן שלגי: בתקנים.

דרורית פורת: בתקנים אנחנו מדברים על שלושים וחמישה תקנים ואנחנו אוספים את התקנים האלו מכל המגזרים במשטרת ישראל.

דרורית פורת: זה לא שמבטלים רק שלושים וחמישה תקנים.

דרורית פורת: אבל עושים את זה במסגרת תוכנית "האלף" שמדובר עליה מדובר על ביטול של שלושים וחמישה תקנים של מדריכות זה"ב.

דרורית פורת: זה חלק מקיצוץ שיושת על אגף התנועה.

אורי אריאל: את יכולה אולי קצת לתת לנו נתונים מספריים של תאונות דרכים ליד בתי ספר, תאונות בהגעת תלמידים לבתי ספר ביחס דברים אחרים?

דרורית פורת: אני יכולה להגיד ככה.

דרורית פורת: אני לא יודעת ממש בסביבת בתי ספר.

דרורית פורת: למיטב ידיעתנו – כמעט ואין.

דרורית פורת: עיקר הפגיעות של ילדים זה בשעות אחר הצהריים.

דרורית פורת: בדרך כלל בדרכם לחוגים, הייתי אומרת שבשעות צהריים היותר מאוחרות בוודאי שלא בהגעה לבתי ספר.

דרורית פורת: שעות ההגעה לבתי ספר הן בדרך כלל השעות הכי בטוחות.

דרורית פורת: זה בדרך כלל גם שעות בהן הרבה הורים מביאים את הילדים שלהם לבית ספר.

דרורית פורת: עיקר הבעיה היא בשעות אחר הצהרים.

אילן שלגי: הטבלה הזאת שהבאת, אני לא יודע אם היא הגיע מכם.

אהובה שפיגלמן: אני מנהלת אגף תכנון ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

אהובה שפיגלמן: יש פה סיכום של 2000 ו-2003 ביחד.

אילן שלגי: אני רואה.

אילן שלגי: לפי הסיכום של הנתונים האלה, בכל זאת – השעות שבהן יש הכי הרבה פגיעות של ילדים בבתי ספר זה השעות 13:00-14:00 שזה חמישה עשר ועשרה אחוז מסך כל הפגיעות ובשעות 7:00-8:00 בבוקר זה תשעה אחוזים פלוס שישה אחוזים.

אילן שלגי: יש לזכור שהחינוך לזהירות בדרכים הוא נכון לגבי כל היממה אם כי המשמרות עצמם פועלות בשעות של ההגעה והחזרה.

דרורית פורת: אם הייתי רוצה לבוא ולהגיד שדווקא בתחום בית ספר הם לא חשובות – אז היית באה ואומרת שהיום כמעט ליד כל בית ספר שאני מכירה יש פסי הרעדה, עמודי איתות שליד בתי ספר היא יותר גדולה.

דרורית פורת: אם היית רוצה להשתמש בנימוק של בית ספר, הייתי באה ונותנת את הטיעון הזה.

דרורית פורת: אני גם חושבת שיש לזה השפעה היקפית על הנושא הזה, לאו דווקא עמידה שלהם ליד בתי הספר ולכן לא העליתי את זה.

דרורית פורת: נהפוך הוא – מה שהנתונים האלה מעידים – ואנחנו גם יודעים את זה, שעיקר ההיפגעות היא או בחזרה הביתה או ביציאה לחוגים.

דרורית פורת: זאת אומרת שבתחום הספציפי של בית הספר בתחום הכולל – הם די בטוחים.

דרורית פורת: אני חושבת שגם המודעות הציבורית והמודעות של ההורים לנושא הזה היא מאוד גבוהה.

דרורית פורת: לכן גם לא נתליתי בנתונים האלה.

אילן שלגי: סליחה, ההתייחסות הייתה לנחיצות של הפרוייקט כרגע?

אילן שלגי: כולנו חושבים שהוא נחוץ.

אילן שלגי: השאלה היא למה מתקיים הדיון מתי יש יותר ילדים שנפגעים.

דרורית פורת: האדון שאל נתונים.

אורי אריאל: קוראים לי אורי.

אורי אריאל: אני שאלתי אם אפשר לקבל נתונים.

אורי אריאל: דנים – אז בטח שכולם שואלים והכל נהדר, אבל צריך נתונים לדעת מה קורה.

אילן שלגי: חברת הכנסת פינקלשטיין בבקשה.

גילה פינקלשטיין: בוקר טוב.

גילה פינקלשטיין: היות ואני שלושים ושתיים שנה הייתי בחינוך, אז אני יודעת להעריך חינוך ויודעת שהכל מתחיל ומסתיים בחינוך.

גילה פינקלשטיין: ואם לפני שנים רבות יצאנו עם תלמידים לטיולים והם קטפו את כל הפרחים שהיו בדרך, חינכנו אותם – והיום הם לא קוטפים שום פרח.

גילה פינקלשטיין: ממש ערך עליון לחינוך שלנו, לתרבות, למודעות – כפי שאת הזכרת.

גילה פינקלשטיין: ולוותר על זה או להוריד מהערך של החינוך בדרכים או למשמרות הזה"ב זה זילות החיים, זילות בקדושת החיים.

גילה פינקלשטיין: אני חושבת שצריך לתת לזה עדיפות יתרה.

גילה פינקלשטיין: קראתי סקר שמראה, אני רוצה להעביר את זה ליושב ראש שלנו, שעיקר התאונות זה בגיל שבע-עשרה עד שמונה עשרה.

גילה פינקלשטיין: זה הגיל המסוכן ביותר.

גילה פינקלשטיין: ואם אנחנו מכניסים אותם למסגרת של בית ספר יסודי בעיקר בכיתות הגבוהות של משמרות הזה"ב שהן מחנכות לתרבות, לזהירות בדרכים, לעזרה לזולת, אני חושבת שהנושא הזה- עוד מהנושא שהייתי מנהלת בית ספר, אני כל כך נהניתי שהתלמידים למדו את השיעורים על כיבוד החוק, לעזור לאנשים מבוגרים לחצות את הכביש, לעזור לקטנים מהם, תרבות ההתנהגות, זהירות בדרכים.

גילה פינקלשטיין: אין חשוב ממנה.

גילה פינקלשטיין: והתלמידים לומדים מזה, ממש לא עולה בדעתי שאפשר לוותר על נושא כזה.

גילה פינקלשטיין: עכשיו, יש את הבעייתיות של הקשר בין משרד החינוך, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, המשטרה, צה"ל, משרד החינוך, אז לפחות הקשר הזה בין המשטרה ומשרד החינוך לטובת הנוער שלנו, ההון האנושי שלנו, אנחנו חייבים להקפיד לא לוותר על הנושא הזה.

גילה פינקלשטיין: וחשוב מאוד – הרגלי הנהיגה, הרגלי הנסיעה, התרבות בכביש שכבר מגיל צעיר לא נוותר.

גילה פינקלשטיין: ואני חושבת שצריך לתת לזה עדיפות עליונה – וראיתי את זה.

גילה פינקלשטיין: ראיתי את זה שלושים ושתיים שנה.

גילה פינקלשטיין: זה מספיק והמחשבה שמוותרים בנושא הזה באמת לא נותנת לי מנוח.

גילה פינקלשטיין: איך אפשר??

דרורית פורת: אני רוצה לומר על זה שני דברים: אחד – אף אחד לא אמר לוותר.

דרורית פורת: באה משטרה רק ואומרת שהחינוך הוא לא בתחום אחריותה.

דרורית פורת: זה מה שהמשטרה אומרת.

דרורית פורת: ודרך אגב- הנהגים הצעירים שלומדים לנהוג היום ומעורבים בתאונות דרכים הם לא הכי הרבה באופן יחסי.

דרורית פורת: הם אלו שהתחנכו.

דרורית פורת: אני לא ראיתי את ההשפעה של משמרות הזה"ב.

אילן שלגי: חבר הכנסת אורי יהודה אריאל.

אורי אריאל: אני שמח שגלעד הצטרף אליי, כי הוא מטפל בנושא של תאונות דרכים בכלל.

אורי אריאל: הנושא הזה- צריך באמת לראות אותו בנושא הכללי, ולא כל קטע בנפרד.

אורי אריאל: הנושא של תאונות דרכים ממה שאני שומע משר המשטרה וממנכ"ל המשטרה הוא אחד המועדפים אחרי הביטחון, כי הוא בנפשנו כל יום.

אורי אריאל: קיבלנו על זה אתמול תזכורת מרה.

אורי אריאל: אולי הוא נמצא במקום השני ביחד עם הפשיעה החמורה.

אורי אריאל: בתוך תאונות הדרכים ברור שיש גם איזשהו דירוג – זה לא הכל אותו דבר.

אורי אריאל: אם אתם – אם הדברים של ניצב-משנה פורת הם מדויקים.

אורי אריאל: מכיוון שאמרת מה שאמרת – אז תסגרו את הדבר הזה.

אורי אריאל: אל תתדיינו עליו.

אורי אריאל: טוב, סימפתיה זה תמיד טוב, אבל אם זה עניין חינוכי כלפי הילדים, אז שמשרד החינוך יטפל בזה.

אורי אריאל: אבל אתם עושים משהו שהוא בסוף עושה בלבול אצל כולם, יוצר את הדיונים האלה והאין סוף.

אורי אריאל: תודיעו שמכאן ועד שנת שלושת אלפים.

אורי אריאל: בשנת שלושת אלפים תתעסקו בזה עוד פעם.

אורי אריאל: לא מתעסקים זה לא אומר שאתם לא נותנים כתף לחינוך, אתם לא מחמירים את זה.

אורי אריאל: המצב בחצי השנה האחרונה הוא לא מצב סביר.

אורי אריאל: ציפינו שבהמשך לשנת 2003 תהיה התייצבות וירידה נוספת, וב-2004 יש אפילו עלייה נוספת של כשלוש עשרה אחוז נדמה לי .

אורי אריאל: עלייה גדולה בכל קנה-מידה, אני לא יודע מה ההסברים לזה.

אורי אריאל: אולי אתם המשטרה, אולי גלעד שעוסק בזה ביום-יום יוכל להסביר.

אורי אריאל: אז תיקחו את כל הכוחות, תמקדו אותם בעניין הזה.

אורי אריאל: בסוף – כולנו יודעים שנהרגים יותר אנשים בתאונות דרכים מטרור ומדברים אחרים.

אורי אריאל: אני מציע שתנקטו בשפה ברורה וחד-משמעית ולא מגומגמת.

אורי אריאל: מה משרד החינוך יעשה – הוא יעשה מה שהוא יודע.

אורי אריאל: הדיון הוא פחות על משרד החינוך היום למרות שאני חושב שגם פה היה צריך את המנכ"לית.

אורי אריאל: הרי גם בחינוך הבעיה היא לא הרצון וכל המילים האלה.

אורי אריאל: הבעיה היא, כסף.

אורי אריאל: מימון, תקציב.

אורי אריאל: כל המילים האלה בבת-אחת.

אורי אריאל: עכשיו, אני לא יודע מה התקציב של משרד החינוך.

אורי אריאל: אין מה לדאוג השנה כמו שאומרים – כי בשנה הבאה יהיה יותר קשה.

אורי אריאל: למרות דו"ח דוברת וכל הדברים, אני מעריך שבשנה הבאה יהיה עוד קיצוץ של החינוך.

אורי אריאל: אם זה אומר לסגור את זה – למרות שאתם פתחתם את המסלול, יכול להיות שצריך לסגור את זה.

אורי אריאל: אי אפשר להרים את כל הדגלים ואת כל זה בבת אחת.

גילה פינקלשטיין: אבל חבר הכנסת אריאל- - -

אורי אריאל: אני יודע שזה לא פופולארי, ואני לא הייתי שלושים שנה בחינוך, אבל מי שלא יודע לעשות סדר בבית שלו, אז בסוף לא יהיה שום דבר בשום עניין.

גילה פינקלשטיין: אתה יודע מתי מתחיל האי-סדר?

גילה פינקלשטיין: כשאין תיאום בין המשטרה למשרד החינוך.

גילה פינקלשטיין: כל אחד אומר אתם תסדרו ואנחנו נצא.

גילה פינקלשטיין: כאן מתחילה הבעייתיות.

אילן שלגי: הנה, עכשיו מנסים לסייע להם.

אורי אריאל: עכשיו את מתאמת, ונראה איך אפשר לצאת מזה.

אילן שלגי: חבר הכנסת גלעד ארדן, אתה גם יושב ראש ועדת משנה לבטיחות בדרכים, נכון?

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: טוב, קודם כל אני חושב שאתה ראוי לברכות שבאמת כינסת את הישבה בועדה החינוך בזמן כל כך מהיר, כי זה באמת נושא מאוד חשוב ומרכזי.

גלעד ארדן: צריך לזכור שכמו שציינתם – השנה חלה עלייה חמורה ביותר, והייתי רוצה לציין חבר הכנסת אורי יהודה אריאל שלצערי הרב מדינת ישראל אין לה מושג למה מספר תאונות הדרכים עולה ואין לה מושג למה הוא יורד.

גלעד ארדן: כי נושא תאונות הדרכים כולם מדברים וכולם "מדסקסים", אבל אף ממשלה דרך אגב לא באמת שמה אותו בראש סדר העדיפויות שלה.

גלעד ארדן: אפשר לראות את זה גם מבחינה תקציבית, אפשר לראות את זה גם לפי מספר השעות שהשרים – אם בכלל, מדברים על זה, ודנים על זה ומתראיינים על זה.

גלעד ארדן: אף אחד לא יראה לעולם את ראש הממשלה מגיע לכנסת חס-וחלילה לאיזה דיון בנושא הזה באיזה שהיא ועדה, ומפה מתחילה הבעיה.

גלעד ארדן: גם המדינה לא יודעת מה גורם לתאונות, כי אין למדינה מכון מחקר שבודק כל תאונה.

גלעד ארדן: וצריך לדעת – שרק שליש מהתאונות שקוראות במדינת ישראל בכלל נחקרות, בגלל בעיות של כוח אדם משטרת ישראל חוקרת רק תאונות שבמקרה היו בהם נפגעים.

גלעד ארדן: ואם בתאונה מסויימת בנס לא היה נפגע, אף אחד לא יחקור את הסיבות לאותה תאונה, וברור גם שלא יתקן את הסיבות שגרמו לאותה תאונה.

גלעד ארדן: אז מפה הבעיה מתחילה.

גלעד ארדן: עכשיו, לגבי משרד החינוך אין לי הרבה מילים טובות לומר על הטיפול שלהם.

גלעד ארדן: על רחל יש לי – רחלי היא אדם שמאד מאוד מסור לנושא אבל על משרד החינוך כמשרד אין לי.

גלעד ארדן: לצערי משרד החינוך, והצטרפה לזה החלטת ממשלה.

גלעד ארדן: אני חושב שאם ממשלת ישראל החליטה, וזה גם תפקידך כיושב ראש ועדת החינוך – החליטה לפני כעשר שנים שתהיה תוכנית מסודרת של בטיחות בדרכים שגם השאיפה הייתה שזו תהיה בחינת חובה במבחני הבגרות, אז אני לא מדבר על זה שלא התקדמנו לנושא, שזה לא בבחינות הבגרות.

גלעד ארדן: אבל המצב האבסורדי שקיים היום שכדי לגשת לבחינות הבגרות תלמיד צריך לקבל ציון עובר בחינוך גופני, אבל הוא לא צריך לקבל ציון עובר בלימודי בטיחות בדרכים.

גלעד ארדן: ומה שקורה הוא שתלמידים באים אלינו, ילדים מגיעים אלינו לועדת משנה ממועצת התלמידים הארצית ואומרים לנו – אף אחד בכלל לא לוקח ברצינות את הנושא הזה.

גלעד ארדן: "מבריזים" ממנו, לא מקשיבים בשיעור, כי ממילא לא צריך לעבור במקצוע הזה, ואפשר לגשת לבחינות הבגרות בכל מקרה.

גלעד ארדן: אנחנו פנינו לשרת החינוך פעמיים בדרישה או בבקשה שהיא תקבל החלטה במזכירות הפדגוגית, ואנחנו יודעים שהגורמים שנמצאים במשרד תומכים בדבר הזה.

גלעד ארדן: שהנושא הזה של לימודי הזהירות בדרכים, באמת בגיל הזה שזה קריטי בכיתות י"א וי"ב, יהיה מקצוע שיהיה צריך לקבל בו ציון עובר כדי לגשת לבחינות הבגרות.

גלעד ארדן: לצערי כבר ארבע

גלעד ארדן: ה-חמישה חודשים אנחנו לא מצליחים לקבל תשובה ברורה ממשרד החינוך.

גלעד ארדן: זה בקשר לנושא הזה.

גלעד ארדן: עכשיו בקשר לנושא שהתכנסנו אליו – שזה משמרות הזה"ב.

גלעד ארדן: רק בשבוע שעבר קיימנו יום בטיחות בדרכים בכנסת וכל הגופים: "אור-ירוק" הרשות הלאומית וכולי, החלטנו לתת פרס, ציון לשבח למפעל משמרות הזה"ב שבאמת כמו שציינה חברת הכנסת פינקלשטיין, בגיל שהוא מאוד חשוב לילדים מגיל רך, שדרך אגב – במדינות מתקדמות הורידו את כמות תאונות הדרכים, הבינו שצריך להקים מודלים שלמים בשיתוף, ביחד עם הטלוויזיה הממלכתית שיצרה מודלים לחיקוי בגרמניה לדוגמא ומרצדס שותפה לזה, אני ראיתי את זה, מודלים לחיקוי לילדים קטנים, שיראו איך כדאי להתנהג בצורה זהירה בכביש.

גלעד ארדן: אז אני חושב שבשנה כזאת, ויפה מאוד שמשטרת ישראל שמצהירה פה הצהרות, בא אלי אגף התנועה בועדה ואומר לי – לא יהיה שום קיצוץ בשנת 2004 בנושא הבטיחות בדרכים – לפני שלושה חודשים, ואני אביא את הסטנוגרמה.

גלעד ארדן: אז עכשיו הם באים ומודיעים לנו שבגלל שמונה-תשעה מיליון שקלים, זה הסדר גודל אם אני לא טועה – חמישה מיליון שקלים – משטרת ישראל בעצם החליטה לבטל את פרוייקט משמרות הזה"ב, כי כרגע אין לנו מי שיכשיר את זה בצורה מקצועית והאוטוריטה באמת מול הילדים ומול הנוער כמו שתעשה את זה משטרת ישראל, ולבוא ולהודיע את הדבר הזה עכשיו, זה אני חושב דבר חמור ביותר, ואני לפחות כחבר כנסת, מתכוון להתנגד לתקציב המדינה אם הנושא הזה לא ייפתר.

גלעד ארדן: אני גם אקרא לחברים שלי לעשות כך.

גלעד ארדן: כי אם מדובר על חמש מאות מיליון שקל למלחמה בפשיעה, אז שיוסיפו ארבע-מאות תשעים וחמש.

גלעד ארדן: או אם מדובר על זה שביחב"ל יש חקירות שמתנהלות – שיחסכו שם את השלושה מיליון שקלים האלו.

גלעד ארדן: אני חושב שפה מדובר על חיי אדם.

גלעד ארדן: אני חושב שמדובר פה כמו שציינתם בנושא שהורג הכי הרבה אנשים וילדים במדינת ישראל – ואנחנו רואים את זה רק בשבועות האחרונים כמה ילדים נדרסים בכבישי ישראל.

גלעד ארדן: וללכת היום – אני לא רוצה לדבר על הדוגמא השלילית שזה יהווה, אבל אני חושב שצריך לעשות הכל כדי שהמשטרה לא תעשה את הדבר הנושא הזה ואני באמת אנסה לפעול בכלים הפרלמנטריים שיש לנו.

גלעד ארדן: ואם אפשר רק לציין שמשטרת ישראל עצמה מקבלת הרבה מאוד תמיכה תקציבית לנושא תאונות הדרכים.

גלעד ארדן: גם מ"אור-ירוק" היא קיבלה מאה וארבעים ניידות.

גלעד ארדן: היא מקבלת מהרשות הלאומית תמיכה של מיליוני שקלים – שישים מיליון שקלים בשנה.

גלעד ארדן: לא יכול להיות שמה שנוח להם הם ייקחו, ומה שלא נראה להם, שאפשר לחסוך, כי זה אולי – האצבע תופנה למשרד החינוך, אז אחרי זה הם יחליטו שהם לא משתמשים בכסף שהרשות הלאומית מייעדת להם.

אילן שלגי: תודה רבה.

אילן שלגי: ד"ר רחל רותם.

אילן שלגי: אל"ף – אם אפשר את עמדת משרד החינוך בקצרה, וגם מה אתם תעשו אם המשטרה תישאר בשלה.

אילן שלגי: מה יקרה בשנת הלימודים הבאה בנושא הזה.

רחל רותם: קודם כל אנחנו מאוד שמחים על הדיון הזה ובפרט על זה שגם חבר הכנסת ארדן משתתף, כי אנחנו הרבה מאוד עובדים גם מולו ונעזרים ביוזמות שלו ובמרץ שלו לקדם את החינוך לזהירות בדרכים.

רחל רותם: לגבי הטענות של ארדן, אנחנו עובדים עליהם, מנסים לקדם את הדברים.

רחל רותם: זה נכון.

רחל רותם: זה נכון שיש לנו דיונים לגבי תעודת בגרות, אבל זה לא הדיון כרגע.

רחל רותם: זה שווה גם כן דיון, אני מסכימה בהחלט.

רחל רותם: הדיון היום הוא על משמרות הזה"ב בגיל הרך.

רחל רותם: אז קודם כל – בבתי ספר יסודי התקבלה תוכנית הליבה ולעומת המשטרה שחושבת שמשמרות הזה"ב הם לא בליבה שלהם, בחינוך – החינוך לבטיחות הדרכים זה בתוך תוכנית הליבה.

רחל רותם: זאת אומרת שבגני ילדים, בכיתות א' בכיתות ה'-ו' מלמדים חינוך לבטיחות הדרכים כחובה בתוך סל השעות כמקצוע חובה עם ציון.

אילן שלגי: מי מלמד?

רחל רותם: מורים מהמערכת.

רחל רותם: משרד החינוך חושב שהוראת הבטיחות בדרכים זה מתפקידו.

אילן שלגי: מה משלימה המשטרה לתוך זה?

רחל רותם: משמרות הזה"ב זו פעילות דמויית עבודת משטרה.

רחל רותם: זו פעילות של הכוונת תנועה מחוץ לכותלי בית הספר.

רחל רותם: ולכן – מזה חמישים שנה את הקטע הזה של פעילות משמרות זה"ב עושה המשטרה.

רחל רותם: ההדרכה כוללת שני דברים – אחד: קטע עיוני, שיעורים עיוניים בערך ארבעה עד שישה, וארבעה שיעורים מעשיים – הצבה ברחוב.

רחל רותם: שניים מלמדים בכיתות ה' את הילדים ומכשירים אותם, ושניים בכיתות ו', כי אלה הכיתות הפועלות.

אילן שלגי: אין ספק שאת זה יכול לעשות רק שוטר.

דרורית פורת: רגע, זה לא נכון.

רחל רותם: זו עמדת משרד החינוך.

אילן שלגי: אמרתי לך גבירתי, ניצב-משנה פורת, יכולה להיות שאלה אם מישהו צריך לשלם למשטרה עבור השוטרים האלה, אבל אין ספק שאלה צריכים להיות שוטרים, לפחות בקטע המקצועי.

רחל רותם: זו עמדת משרד החינוך, אני שמחה שזו גם עמדת הכנסת.

רחל רותם: זו גם הייתה עמדת הכנסת לפני שלוש שנים.

רחל רותם: אני רוצה עכשיו לומר משהו.

רחל רותם: יש עבודה מצוינת שלנו עם המשטרה ויש גם חברות אמיתית בינינו כאנשים, אבל אני הולכת עכשיו להשמיץ את המשטרה.

רחל רותם: לבקר.

רחל רותם: משטרת ישראל- זה ריטואל קבוע.

רחל רותם: לפני שלוש שנה "כעת חיה" נתתי לך את המכתב ב-26.6.2001 עלה הדיון בחדר הזה עם חבר הכנסת אורלב, ואז גם כן המשטרה אמרה שהיא מבטלת תקנים.

רחל רותם: ככה שזה לא בסדר שהמשטרה באה ואומרת שזה בגלל המצב הביטחוני, בגלל קיצוץ.

רחל רותם: גם לפני שלוש שנים הם אמרו את זה.

רחל רותם: זה דבר ראשון.

רחל רותם: יש לי משהו להציע לכנסת הנכבדה: אם זה לא יהיה בתקנות התעבורה, כל שלוש שנים נגיע לזה.

רחל רותם: אולי אנחנו נצא לפנסיה אבל ילדינו יגיעו לזה.

רחל רותם: צריך לעגן את זה בשני דברים – אל"ף – בתקציב, ובי"ת בתקנות.

רחל רותם: הגיע הזמן שתהיה תקנה – "משמרות הזה"ב" בתוך תקנות התעבורה.

רחל רותם: עכשיו אני רוצה לומר עוד דבר על המשטרה.

רחל רותם: המשטרה בנתה בחוכמתה את משטרת התנועה, את אגף התנועה.

רחל רותם: עכשיו – מה אגף התנועה מספר לנו על בטחון פנים ועל פשיעה – הוא לא עוסק בזה, הוא עוסק בבטיחות בדרכים!!

רחל רותם: אז משמרות הזה"ב זה חלק מזה.

רחל רותם: זה היה, ואגף התנועה- סליחה שאני מתערבת כרגע בהיגיון המשטרתי.

רחל רותם: לא מסוגל לעשות את זה?

רחל רותם: – תעבירו את זה לאגף הקהילה.

רחל רותם: אנחנו מוכנים גם לעבוד עם אגף קהילה ומשטרה.

רחל רותם: אני רוצה לספר לכם שאגף קהילה ומשטרה בנה תוכנית: "השוטר שלי בגן ילדים" – באמת ילדי הגן צריכים לראות שוטר, והם מביאים עשרות שוטרים לגני ילדים ומבזבזים שעות על שעות בתוכנית "השוטר שלי".

רחל רותם: אז אנחנו מוותרים על השוטרים בגני הילדים.

רחל רותם: הגננות מספיק טובות בשבילנו, ואנחנו מבקשים שאת מאות השעות האלה ייתנו למשמרות הזה"ב.

אילן שלגי: רגע, זו נקודה חשובה.

אילן שלגי: מה שאת אומרת –שהמשטרה ממילא מקצה שוטרים שיבואו אלינו.

אילן שלגי: אז שלא המשטרה תחליט איך היא נכנסת למערכת החינוך, אלא שאנחנו נכתיב את זה.

אילן שלגי: זאת אומרת שעל הנושא הפדגוגי אנחנו אחראיים.

רחל רותם: כן.

אילן שלגי: אפשר לעשות את זה בהתייעצות, אבל שההחלטה תהיה של משרד החינוך.

אילן שלגי: אם המשטרה .

אילן שלגי: מקצה לנו כך וכך שוטרים, אנחנו נחליט למה אנחנו רוצים להיעזר בהם.

רחל רותם: הם מפנים לילדים.

רחל רותם: הם רוצים שהאמא לא תגיד "אם לא תאכל יבוא שוטר", אז הם הולכים לילדים להגיד כמה שהמשטרה חשובה.

רחל רותם: הם משחקים הם ילדים, הם נורא מתוקים והילדים מתים עליהם.

רחל רותם: הילדים מחבקים אותם.

אורי אריאל: מה שנקרא "פינת הליטוף".

רחל רותם: צודק המנהל.

רחל רותם: הם באים גם לתיכון.

רחל רותם: תאמינו לי – הם לא מרצים כל כך טובים.

רחל רותם: אנחנו לא צריכים אותם בתור מרצים.

יעל פרבר: הנושא של הבטיחות בדרכים הוא נמצא בתוכנית הליבה.

אילן שלגי: זה שמענו כעת.

יעל פרבר: זה מופיע בתוכנית הליבה ולכן זה חשוב לציון הבגרות.

אילן שלגי: לא, לא ציון בגרות אלא ציון עובר כדי לגשת לבחינת הבגרות.

יעל פרבר: בסדר.

יעל פרבר: יש הרבה מקצועות שמתחרים על המשבצת הזאת, ועם כל החשיבות משרד החינוך עכשיו בודק את זה איך אנחנו יכולים, אולי מצד ימין של תעודת הבגרות לכתוב.

יעל פרבר: זה לא שלא מתייחסים.

יעל פרבר: באמת שארבעה חודשים עברו, מתייחסים, אבל קשה להגיע להחלטות וזה נכון.

יעל פרבר: אבל זה לוקח המון זמן, ויש על המשבצת הזאת המון מקצועות.

אילן שלגי: מה למשל?

יעל פרבר: השרה נדמה לי כתבה על זה לחבר הכנסת ארדן וכרגע זה בדיון בעקבות כל דו"ח דוברת.

יעל פרבר: זה כן בדיון.

אילן שלגי: תודה – כן בבקשה.

אתי בנימין: קודם כל אני מברכת אותך באמת על זה שזימנת את הדיון בדחיפות הראויה.

אתי בנימין: ואני רוצה לומר ואני חושבת שכולם מסכימים לזה.

אתי בנימין: אף שיקול תקציבי לא יכול לעמוד מול שמירה על הביטחון ועל חיי הילדים שלנו.

אתי בנימין: אף שיקול תקציבי.

אתי בנימין: אנחנו לא מסכימים שתסגרו את יחידות ההסברה האלה.

אתי בנימין: איך ייתכן שדווקא היום כאשר אנחנו שומעים על העלייה בתאונות הדרכים, דווקא היום אתם מחליטים לסגור את יחידות ההסברה?

אתי בנימין: זה הרבה מעבר הזהירות בדרכים.

אתי בנימין: השוטרות של יחידות ההסברה מעבירות נהיגה בטוחה בתוך בתי הספר, הן מלמדות את הילדים איך לנסוע על אופניים, הן מלמדות גם איך ללכת הליכה נכונה על המדרכה ואיך לחצות את הכביש.

אתי בנימין: זה הרבה מעבר לזה, ואנחנו לא יכולים היום להרשות שזה ייפסק.

אתי בנימין: פשוט לא.

אתי בנימין: דבר נוסף שאני רוצה להגיד.

אתי בנימין: גם אם אתם אומרים שאת החינוך צריך לעשות משרד החינוך – אנשי החינוך אין להם את הסמכויות שיש לשוטרות.

אתי בנימין: אין להן סמכויות שוטר והן לא יכולות לעשות מה שהשוטרות עושות ואנחנו ממש מוחים על זה בכל תוקף ואנחנו לא ניתן לזה יד.

מרינה סולודקין: על כמה כסף אנחנו מדברים?

אילן שלגי: אומרים לנו חמישה מיליון שקל בשנה.

אילן שלגי: אדון פרי, בבקשה.

שמעון פרי: אני רוצה קודם כל להעיר.

שמעון פרי: יש בקהילה היום דבר חדש שאוד מצליח.

שמעון פרי: שוטר קהילתי נכנס לבית ספר, אצלנו הוא נותן שיעור קבוע במערכת לילדי כתה ו'.

שמעון פרי: הם מקבלים שיעור יוצא מן הכלל.

שמעון פרי: בהתחלה היה לו קשה, עזרנו לו ונהיה היום אחד המורים בצוות – זה בארמון הנציב, תלפות מזרח, זה בית ספר דתי.

שמעון פרי: הוא מלמד גם בעוד מקומות.

שמעון פרי: הוא מרצה על נושאים שאנחנו מסכמים מארש, על פשיעה, על נוער עבריין.

אילן שלגי: בוא תדבר על משמרות הזה"ב.

שמעון פרי: משמרות הבטיחות – הוא מדבר גם על זהירות בדרכים, זה חלק מהתוכנית.

שמעון פרי: אני השתתפתי בזמנו בדיון על נושא אחר – תפקידו או אחריותו של המנהל לנושא של הזהירות בדרכים.

שמעון פרי: אני חושב שבכלל צריך לתת חשיבות לנושא הזה, ויחד עם זה אולי לשנות כמה דברים חדשים, גם בדקנו היום עם הילדים, גם התמרור הזה שילד בכיתה ו' מציג אותו – הוא לא חוקי, לא חייבים להישמע לו.

שמעון פרי: יכולים לעבור על זה ואין לילד מה לעשות.

שמעון פרי: אוי ואבוי אם ילדים קטנים – לא תמיד בכיתה ו' הם מסוגלים להיות אחראיים.

אילן שלגי: אתה לא בעד הפרוייקט?

שמעון פרי: אני ממש בעד הפרוייקט, אבל צריך להעלות את הגיל לגיל מבוגר יותר, גיל חטיבות הביניים.

שמעון פרי: אני זוכר שאני בכיתה ז', למדנו.

שמעון פרי: כיתה ו' היום זה גיל מאוד קשה.

שמעון פרי: כיתות ו' היום זה לא גיל אחראי.

שמעון פרי: אני חושב שצריך לחזור היום לכיתות ח'.

שמעון פרי: הילדים אחראים יותר.

שמעון פרי: היום כמות כלי הרכב היא כל כך גדולה ולא תמיד הנהגים שומעים לילדים שעומדים בצמתים, הצמתים מסוכנים מאוד ויש בזה הרבה חשיבות לשנות את המערך הזה בכלל.

אילן שלגי: הרשות לבטיחות בדרכים במשרד התחבורה.

אהובה שפיגלמן: ראשית אני רוצה לפתוח ולומר שאנחנו כולנו רואים בפרוייקט הזה חשיבות לאומית ממעלה ראשונה.

אהובה שפיגלמן: בכל העולם – אני נכנסתי לאינטרנט וראיתי עשרות ומאות אתרים בכל העולם.

אהובה שפיגלמן: מי שאחראי לפרוייקט הזה סביב העולם בבית הספר בפעילות מעין משטרתית זו המשטרה.

אהובה שפיגלמן: זו תהיה משטרה מקומית או משטרה ארצית.

אהובה שפיגלמן: מי שאחראי על הפרוייקט הזה זו המשטרה.

אהובה שפיגלמן: יותר מזה – המבוגרים עומדים במעברי החצייה ולא הילדים כי כל העולם יודע גם מה המגבלות של ילד ליד מעבר החצייה, ואת זה אני כאילו לא אמרתי.

אהובה שפיגלמן: בסדר?

אהובה שפיגלמן: זאת אומרת שבכל העולם זו פעילות של המשטה.

אהובה שפיגלמן: אצלנו עומד הפרוייקט כבר חמישים וארבע שנים ואיך אומרים הגששים?

אהובה שפיגלמן: – "למה להזיז?".

אהובה שפיגלמן: משהו נכון בהפעלה של זה.

אהובה שפיגלמן: אנחנו בדקנו את זה רק לאחרונה.

אהובה שפיגלמן: עובדה שעד היום אנחנו יודעים – אולי בספרות – על ילד אחד שנהרג במעבר חצייה כשהילד שהחזיק את המחסום הרים וילד אחר התפרץ לכביש.

אהובה שפיגלמן: אנחנו יודעים שההתנהגות הזאת של התפרצות לכביש זה קו אופי של הילדים בגילאים האלה.

אהובה שפיגלמן: אנחנו יודעים שבתוך הילדים שנפצעו במעברי החצייה בשנים 2002-2003

אהובה שפיגלמן: ארבעים וחמישה אחוז נפגעו כשהם התפרצו למעבר החצייה.

קריאה: לא במשמרות הזה"ב .

אהובה שפיגלמן: לא.

אהובה שפיגלמן: אני אומרת שבאופי של הילדים זה להתפרץ ולעבור את מעבר החצייה בהתפרצות.

אילן שלגי: טוב, מה את מציעה?

אילן שלגי: שמבוגרים יעמדו שם?

אהובה שפיגלמן: לא, אני לא אומרת, אבל מה שנכון בדרך שהמשטרה פעלה עד היום והציבה ובחרה את מעברי החצייה והדריכה, משהו נכון בפרוייקט הזה.

אהובה שפיגלמן: אנחנו בדקנו את הפרוייקט לאחרונה – ד"ר אופק.

אהובה שפיגלמן: יש לנו בעיה סביב מעבר החצייה, על התנהגות הילדים שנמצאים שם.

אהובה שפיגלמן: יש בעיה עדיין לילדים ומשמעת של נהגים לגבי התמרור.

אהובה שפיגלמן: אני חושבת שמאוד חשוב לחוקק את החוק שמקנה את הסמכות לילד לעמוד עם התמרור ולנהג לציית לתמרור הזה כמו לכל תמרור אחר.

אהובה שפיגלמן: הרשות חושבת שהמשטרה חייבת להמשיך בפרוייקט הזה.

אהובה שפיגלמן: הרשות אפילו מוכנה הייתה לממן את זה.

אילן שלגי: לממן את מה?

אהובה שפיגלמן: לממן – כמה שהפרוייקט הזה יעלה.

אהובה שפיגלמן: אני מוכרחה לומר שיש היום שלושים וחמישה שוטרים בחצאי משרות.

אהובה שפיגלמן: אנחנו מדברים על חמישים חצאי משרות, זה אפילו לא משרות שלמות, כדי לתת מענה לכל הדרישות.

אילן שלגי: מה את אומרת, שאתם מוכנים לממן את זה?

אהובה שפיגלמן: הרשות מוכנה לממן את זה מתקציב שיש לה.

אילן שלגי: אז הנה, נפתרה הבעיה שלכם.

אהובה שפיגלמן: אני לא יודעת אם המשטרה כל כך שמחה ...

דרורית פורת: אני לא חושבת שבסמכותה לפתור את זה.

אילן שלגי: יושבת פה נציגה של משרד התחבורה ואומרת שהם מוכנים לממן את זה.

אהובה שפיגלמן: אני מדברת בשם מנהל הרשות.

דרורית פורת: אולי כדאי להזכיר בהבל פה זה שבשנת תשס"ד שבשנת הלימודים הנוכחית, זו שהיתה ...

אהובה שפיגלמן: רציתי לומר רק עוד דבר אחד.

אהובה שפיגלמן: אנחנו רואים חשיבות בנוכחות של השוטר בכיתה מהטעם שאנחנו מוצאים צעד חיובי מאוד במפגש ידידותי בין שוטר לנהג בעתיד.

אהובה שפיגלמן: יצירת נכונות לציות לחוק באשר הוא חוק.

אהובה שפיגלמן: אני חושבת שזה מפגש חיובי מעבר לבטיחות בדרכים.

אהובה שפיגלמן: אני חושבת שחינוך ילדים לציות לחוק – אתה לוקח את השד מכיתה ז' ואתה עושה אותו שוטר – אחר כך הוא מציית לחוק.

אהובה שפיגלמן: אנחנו רואים בזה צעד מאוד חיובי.

אילן שלגי: ניצב משנה פורת בבקשה.

דרורית פורת: אני רוצה להגיד שלושה דברים נורא קצרים, בלי לחזור על מה שנאמר:

דרורית פורת: אחד – על החוקיות של התמרור והפעילות – היו הרבה דיונים על הנושא ואפשר לפתוח אותו מחדש.

דרורית פורת: אני לא חושבת שבנושא החוקיות, בזה מתמקד הדיון.

דרורית פורת: הדבר השני – אני רוצה לומר שלעומת המשטרה שבאה והודיעה שבכוונתה לבטל את המשימה בגלל שהיא מאמינה שבגלל הקיצוץ באגף התנועה חשוב לה יותר שיהיו סיירי תנועה בכבישים – שמה היא מאמינה שההשפעה שלה יותר גדולה, על חשבון של התקנים הנ"ל.

דרורית פורת: זה הדבר השני.

גילה פינקלשטיין: לשם יש תקציב?

דרורית פורת: זה לא תקציב, צריך לקצץ "אלף", וזה מה שאנחנו עושים, זה בסדר העדיפויות.

דרורית פורת: אני רק רוצה לשים פה על השולחן, ואני לא העליתי את זה קודם, אבל בשנת הלימודים הנוכחית שהסתיימה, תשס"ד, במחוז מרכז, מאה ותשע עשרה בתי ספר, נפגעה בהם ההדרכה של הזהירות בדרכים של הזה"ב.

דרורית פורת: ובמחוז דרומי חמישים בתי ספר, כי המדריכות שפעלו ביחד עם המשטרה ולקחו חלק בפרוייקט הזה, מטעם משרד החינוך בתקציב הרשות, בוטל התקציב שלהם.

דרורית פורת: אף אחד לא הזדעק פה, שלפי ספירתי משהו כמו מאה שישים בתי ספר לא יכלו לקבל משמרות זה"ב השנה.

דרורית פורת: למה?

דרורית פורת: כי אף אחד לא בא ואמר את זה על השולחן.

דרורית פורת: אז אהובה היום באה ואומרת שהיא מוכנה לממן חמישה מיליון , זה יכול לבוא ממועצת הרשות, זה יכול לבוא משם תבוא הגאולה, אז יש רשות ומשם יבואו הכספים ויכולים להחליט איזה פרויקטים נעשה, הם יכולים גם לעשות תיעדוף לפרוייקטים המשטרתיים, זו זכותם, אבל אני רוצה לומר – אני מודה ומתוודה – אני לא מכירה את הפרוייקט של שליחת שוטרים לגן.

דרורית פורת: את פרוייקט הליטוף הזה אני לא מכירה.

דרורית פורת: יש בזה אולי אפילו מהטרדה מיני.

דרורית פורת: אני לא רוצה לעלות אותו פה על השולחן.

דרורית פורת: אני באתי ואמרתי – כשאתה העלית את הנושא של המשטרה והקהילה, באתי ואמרתי, שכדי לשמור על קשר עם הקהילה לא כמשימה שמחוייבת בתוכנית עבודה שלא יכולים לעמוד בה.

דרורית פורת: יש מש"קים שמתפקידם ליצור את חיזוק הקשר עם הקהילה.

דרורית פורת: באתי ואמרתי שהמשק"ים הללו גם מגיעים לבתי ספר כועדת חינוך לא רק בנושא בטיחות בדרכים אלא בכלל כועדת חינוך.

דרורית פורת: המש"קים הללו יש להם חשיבות מאוד גדולה למשטרה, גם מדברים על נושאי פשיעה בבתי הספר.

דרורית פורת: אמרתי כבר – את פרוייקט הגן אני לא מכירה, אני לא יודעת אם זה מאות שוטרים, אלו מספרים שאני ממש לא יכולה להתייחס אליהם.

דרורית פורת: עוד שפעם – מבחינתנו – אם אנחנו צריכים לסגור שני משרדי תנועה ואנחנו מאמינים שיכולת ההשפעה של שוטרים בצירים ובצמתים גדולה יותר ויכולה לתת מענה טוב יותר מאשר מדריכות הזה"ב, לא כי אני חושבת שזה פחות חשוב, אלא בגלל הקיצוץ.

אילן שלגי: תודה רבה.

אילן שלגי: אנחנו נסכם ואני מבקש מחבריי, מחברי הכנסת לעקוב אחרי מה שאני מציע: ועדת החינוך והתרבות רואה בהפסקת "משמרות הזה"ב" שערורייה שאין לעבור עליה לסדר היום ואין לאפשר אותה.

אילן שלגי: תמיד ובמיוחד בימים אלה של ריבוי התאונות בדרכים בהם נפגעים ילדים רבים, אסור ששיקולי תקציב יפריעו לפרוייקט חשוב זה אשר בימים אלה יימלאו חמישים שנה לקיומו.

אילן שלגי: מה שידעה מדינת ישראל הצעירה להקים בשנות החמישים כאשר בכבישים לא היה העומס העכשווי, אסור שיבוטל או אפילו יצומצם עתה.

אילן שלגי: אין זה מובן מדוע נושא כה חשוב וחיוני המציל חיים, מושלך על ידי כל אחד ממשרדי הממשלה הנוגעים בדבר לפתחו של משנהו.

אילן שלגי: הועדה קוראת לשרת החינוך והתרבות, לשר לביטחון פנים ולשר התחבורה למנוע ביטול או גם צמצום של משמרות וגם לדווח לנו על כך בתוך חודש ימים.

אילן שלגי: אם לא יימצא לכך פתרון תוך חודש ימים, תשוב הועדה ותתכנס ותדון בנושא לקראת פתיחת שנת הלימודים.

אילן שלגי: הועדה גם תשקול לעגן את המשך הפרוייקט בחקיקה.

אילן שלגי: הועדה דורשת משרי האוצר ובטחון פנים ויושב ראש ועדת הכספים בכנסת לקבוע תקנה מיוחדת בתקציב 2005 למשמרות הזה"ב.

אילן שלגי: אנחנו מאוד מודים לכם.

אילן שלגי: אני מאוד מקווה שבנושא הזה לא נצטרך להיפגש עוד הקיץ תודה רבה לכולם.