ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 225, 2004-05-10 09:30

אילן שלגי: בוקר טוב, גבירותי ורבותי, אנחנו כאן בדיון שמתכנס לפי בקשתם של ארבעה מחברי הועדה, בנושא סגירת חוות ניר אביב בדרום תל-אביב, גם קבלנו מכתב של מר אדיר מנהל החווה, אני מקווה שחברי הועדה ראו את המסמך הזה שהכין מרכז המידע שלנו, שקצת מתאר את העובדות, אבל כמובן נרצה לשמוע אותם מפי הנוגעים בדבר.

יוסי שריד: ערב אחד ישבתי לפי תומי, ראיתי טלויזיה, וראיתי כתבה בערוץ 2, אם אינני טועה, על הסגירה, וראיתי כתבה על הסגירה הצפויה של החווה.

יוסי שריד: חשבתי שמדובר בעוד החלטה תמוהה, בלשון המעטה, ובלתי סבירה בעליל, באופן יותר מדויק.

יוסי שריד: התקשרתי עם נציגים של תנועתי בעיריית תל-אביב, אבל מי שלא יודע, עיריית תל-אביב מתנהלת כפי ששום מוסד ציבורי בארץ לא מתנהל.

יוסי שריד: שם בכלל אנשים נושאים באחריות בלי סמכות.

יוסי שריד: זה פטנט עולמי שלא שמעתי בשום מקום, אבל זה הפטנט בעיריית תל-אביב, יש אדם אחד שמחליט, וזה ראש העירייה, ואין בילתו, וכך הדברים מתנהלים.

יוסי שריד: פה לפחות יש ועדת כספים אז לפעמים ועדת כספים אומרת, לזה אנחנו לא מוכנים, שם אין דבר כזה.

יוסי שריד: יש שם קואליציה כמעט מקיר לקיר יש שם סגנון מסוים של ניהול, שאני לא יודע מי מוכן לקבל אחריות בלי סמכות, זה כבר עניין אחר, חבל שזה מתנהל כך, וזה אני אומר כתושב תל-אביב, שמכיר דברים די מקרוב.

יוסי שריד: חשבתי שזו החלטה לא נכונה, ביקשתי מהם לראות אם אפשר להעביר את רוע הגזרה, ולא היו לי ציפיות גבוהות ואני מבין שאם אני מבין נכון שבדרך הזאת לא נגיע רחוק, ולכן כבר לא היתה ברירה, אז כבר לפני חוד שבערך, בקשתי מיושב ראש הועדה שיכנס אותנו לעניין זה, ואני מאד מקווה שהדיון הזה יסתיים בקביעה ברורה מאד של ועדת החינוך שהיא מצפה, אולי יותר ממצפה, מעיריית תל-אביב לבטל את החלטתה.

יוסי שריד: החווה הזו היא מוסד טוב.

יוסי שריד: וכיוון שאני מכיר את העניין היטב, אני מצפה שהישיבה הזו תסתכם בהחלטה שאנחנו מצפים מעיריית תל-אביב להעביר את רוע ההחלטה.

יוסי שריד: זה מוסד טוב, אבל על פי התזות הבסיסיות שאני משתדל להרחיב כאן בועדה, יש דבר טוב שחזקה שיתנכלו לו.

יוסי שריד: אם יש דבר טוב, כמה דברים טובים יש במערכת החינוך, אין הרבה דברים טובים, אני אומר אם יש דבר טוב ומוסכם שהוא דבר טוב, ואין ויכוח על זה שהוא דבר טוב, לפעמים יש מוסד שהוא קונטרוברסלי, הוא שנוי במחלוקת, אני מבין שהמוסד הזה בכלל מועמד עכשיו לפרס החינוך.

יוסי שריד: אגב, יש מוסדות או מסגרות שיש כלל לעניין פרסים, שלא נותנים פרסים לנפטרים, למשל פרס ישראל, אז פה כבר אי אפשר יהיה לתת את הפרס כי המוסד בקרוב יהיה ברמינן, על פי הכללים האלה לברמינן אי אפשר יהיה לתת את הפרס, כדי לקצר אני רוצה לומר, ואת זה אני רוצה לומר לאנשי עיריית תל-אביב, אין דבר שיותר שנוא עלי מנימוקים ביורוקרטיים.

יוסי שריד: לו עיריית תלן-אביב היתה מסתפקת בעמדתה כפי שהיא מנוסחת כאן, ואני גם קראתי עליהם בעיתונים, אני מבין שזה הסבר, לו היו אומרים, בכלל יש עכשיו איזה מושג חדש החלטות כואבות, אז גם פה כבר יש, היא חלק משורת החלטות כואבות שהתקבלו, כן החלטות כואבות, כולם החלטות כואבות אנשים כואבים בכל הארץ אז מומלץ לא לקבל החלטות טובות בעיקר שפה התקציב, אפשר לחשוב מי יודע מה, כמה עשרות אלפי שקלים בחודש, אפשר לחשוב שכל העולם עומד על כמה עשרות אלפי שקלים.

יוסי שריד: אבל למה אני אומר לו היו מסתפקים בנימוק הזה, ניחא.

יוסי שריד: אחר כך מסבירים לנו שזה בכלל טוב, שזה בכלל המצב יהיה יותר טוב מכפי שהוא היה בעבר, כי החווה בצפון היא יותר גדולה ויותר טובה, אם זה יותר טוב אז למה לא קיבלתם את זה ולמה אתם צריכים להסתתר מאחורי החלטות כואבות, ומאחרי תקציב.

יוסי שריד: אם זה טוב, כל הסיפור הזה שהחווה הדרומית תעבור לחווה הצפונית, זה סיפור סבתא גם כן טיפוסי מאד לתשובות ביורוקרטיות.

יוסי שריד: קודם כל מה זה יעברו, יעברו זה אומר שזה מבצע שלם, יתחילו להסיע תלמידים, קודם כל תגרע לפחות, עוד שעת לימוד.

יוסי שריד: וזה שוב בהתאם לתזה שככל שמוסיפים יותר שעות לימוד - -

ענבל גבריאלי: מי יסיע את התלמידים.

יוסי שריד: עיריית תל-אביב, יעלה לה יותר ביוקר.

יוסי שריד: הרי ברור לגמרי שהסעות יעלו יותר ביוקר.

יוסי שריד: עכשיו, זה יגרע עוד שעת לימוד, במקרה הטוב, כי אנחנו יודעים שעד מתכנסים ועד שיוצאים, ועד שנוסעים ועד שמגיעים וזה הלוך וחזור, הרי זה ברור לגמרי שיותר טוב זה לא.

איוב קרא: אבל עיריית תל-אביב הם אומרים שהטענה הזו היא מגוחכת.

יוסי שריד: כן, בעיריית תל-אביב אומרים שהטענה הזאת היא מגוחכת, ואני אומר שעיריית תל-אביב, שאגב היתה צריכה לשלוח לכאן לפי דעתי אנשים, סליחה שאני אומר את זה, אבל לפחות את ראש מינהל החינוך היה צריך להיות פה.

ורדה בר: אני סגניתו ואני מייצגת.

יוסי שריד: סגניתו, ואני מאד מכבד, אני מאד מכבד סגנים.

יוסי שריד: אני ידוע, שבתקופתי כשר חינוך לא היו אנשים שכיבדתי יותר מהסגנים.

יוסי שריד: אבל הועדה מעדיפה לא להידבר עם גורמים כאלה ואחרים באמצעות סגנים, אלא באמצעות אנשים שנושאים באחריות.

יוסי שריד: יש כאן גם רגישות מיוחדת במינה, משום שמשום מה, כאשר סוגרים, סוגרים בדרום.

יוסי שריד: למה לסגור בדרום?

יוסי שריד: אם זה כל כך טוב, תסגרו בצפון.

יוסי שריד: מכל מקום ההחלטה הזאת היא בלתי מתקבלת על הדעת, מנקודת ראות של חינוך, אצלנו מדברים תמיד על אהבת הארץ, ועל הקשר לארץ, ועל הקשר לאדמה, אבל עושים הפוך.

יוסי שריד: זאת אומרת הכל הפוך.

יוסי שריד: אז גם מנקודת ראות חינוכית וגם מנקודת ראות ציבורית וגם מנקודת ראות של תל-אביב, וההתפלגות שלה והצרכים שלה, ובגלל המכות שעיריית תל-אביב, שהן כולן מגוחכות בלשון המעטה, אני חושב שהועדה צריכה, אולי בעניין צנוע, להתערב מפני שבכל זאת יש לה איזו השפעה, בעניינים גדולים אין לנו השפעה, אבל בעניינים צנועים כמו כן לסגור חווה, על כמה עשרות אלפי שקלים בחודש או לא לסגור חווה, אני מקווה שכאן לפחות תהיה דפיקה על השולחן והחווה תמשיך לפעול.

יוסי שריד: אגב, אני מבין בעצם שכבר סוגרים אותה.

יוסי שריד: זאת אומרת, גם הפעולה הנוכחית היא לא כתמול שלשום, ולמעשה כבר דלדלו את החווה ולמעשה הטילו עליה כל מיני מגבלות.

יוסי שריד: כבר עכשיו היא לא פועלת כפי שהיה ראוי שתפעל, ולכן בעצם ההחלטה כבר יצאה לדרך.

מוחמד ברכה: הדברים מדברים בעד עצמם, ואני לא ארצה להרחיב מעבר למה שנאמר.

מוחמד ברכה: אני לא רואה שיש הרבה מה להוסיף מעבר למה שאמר חבר הכנסת יוסי שריד, אבל ההחלטה לסגור את החווה נראית בעיני תמוהה ובלתי מתקבלת על הדעת, גם בגלל שהיא משרתת ציבור רחב והיא לא שולי השוליים, תרתי משמע, והיא לא צריכה להיות שם בשולים.

מוחמד ברכה: אני פשוט הסתכלתי בנייר וראיתי שהמדובר על תקציב שוטף להפעלת החווה הוא 98,000 שקל בשנה, זה הסכום הנכון.

יוסי שריד: זה נכון, אבל זה התקציב השוטף.

מוחמד ברכה: אבל משרד החינוך חייב לשלם משכורות.

מוחמד ברכה: הצד שנוגע לעירייה זה הצד הזה.

אילן שלגי: העירייה טוענת, שיחסרו לה כמיליון ש"ח לשנה.

מוחמד ברכה: אז מה זה המספר הזה?

יוסי שריד: זה השוטף.

יוסי שריד: זה לא כולל לפי דעתי, מורים, נכון?

מוחמד ברכה: מורים זה משרד החינוך.

מוחמד ברכה: זה לא העירייה.

אילן שלגי: כתוב בהמשך לא כולל מים חשמל משכורות וכו'.

מוחמד ברכה: משכורות זה משרד החינוך.

אילן שלגי: ישנם עובדים אחרים שאינם מורים.

מוחמד ברכה: זה עובדי אחזקה.

מוחמד ברכה: אבל לסגור פרויקט כזה בגלל סכומים מגוחכים כאלה בעיר שהיא כמו מדינה, זה לא מתקבל על הדעת ולכן אני באמת חושב שיש לשמוע אנשים הנוגעים בדבר ואחר כך נגיד את דברנו.

ענבל גבריאלי: חבר הכנסת שריד פתח בדבריו בסיפור שערב אחד הוא ישב בביתו וצפה בכתבה בחדשות, אני לא יודעת איפה הייתי, שכן לא הייתי בבית ולא צפיתי בכתבה אני ערב אחד קיבלתי שיחת טלפון מחברה שאיך שהוא קשורה למקום, היא סיפרה לי שזה עומד להסגר, זה היה עוד לפני שהצליחו לעשות קצת ולהגיע לערוץ 2 וקיבלתי חוברת שמלמדת על המקום, אבל סיכמנו שלגבי החיוניות של המקום ולגבי אופן התפקוד שלו, אין ויכוח, כולם מסכימים ואני מניחה שגם משרד החינוך, ולא בכדי, המקום מועמד לקבלת אות הצטינות.

ענבל גבריאלי: אני לא רוצה לחזור על דברים, אני רוצה רק לחדד שתי נקודות.

ענבל גבריאלי: את הנקודה הראשונה לגבי ההתחיבות של משרד החינוך להמשיך ולממן גם את המשכורות, או חלק מה שהיא מממנת היום, וגם את שעות הלימוד, זאת אומרת שהאחריות הבלעדית לסגירת או אי סגירת החווה נמצאת אך ורק על עיריית תל-אביב ואני חושבת עלינו כועדה לדרוש יותר מהתשובות הרפות ומההתחמקות והיחס המזלזל, שאני בכל אופן ראיתי מחלופת המכתבים בין החווה לעירייה.

ענבל גבריאלי: נקודה שניה, ולא בכדי, חבר הכנסת שריד שאלתי מי יסיע אותם.

ענבל גבריאלי: אנחנו חברי ועדת החינוך, יושב ראש הועדה והחברים בה, יודעים שבנושא ההסעות גם במקרה פה משרד החינוך מעביר לרשות המקומית את אותו אחוז כמוסכם ביניהם, או כמוסכם בכלל, לא תמיד לרשות המקומית יש את הכסף להשלים, ולפיכך לא תמיד מתבצעות הסעות.

ענבל גבריאלי: הורה שאין לו את הכסף להסיע את בנו, ביתו, באופן פרטי פשוט מאד נוצר מצב שתלמידים לא מגיעים לבתי הספר.

ענבל גבריאלי: ואם כבר הוזכרה כאן הנקודה של צפון דרום, אולי לפחות מהבחינה הזאת יש להעתיק את הצפון לדרום, כי הסבירות, במידה ולא תהינה הסעות, הסבירות שיוכלו תלמידי הדרום לצפון נמוכה בהרבה מהמצב ההפוך.

גילה פינקלשטיין: אני די המומה מהסיפור, משום שלפני שעזבתי, בשנה האחרונה שלי פניתי לחווה ואמרתי להם, בואו נחדש, עבדתי עם החווה כיתות ז' באו תלמידים מהצפון והדרום ופעם בשבוע הם נסעו לשתיים לחווה, זו היתה פעילות נהדרת שהמחנכים היו מאד מרוצים כי זה השרה אווירה נהדרת.

גילה פינקלשטיין: והם חזרו, לפעמים נסעו בבוקר לפעמים נסעו בסוף יום הלימודים, לחווה לדרום, היתה הסעה לשם.

גילה פינקלשטיין: פנו אלינו החווה, ניסיתי אותם, עבדו נהדר.

גילה פינקלשטיין: פניתי אליהם בקיץ, תכינו בשנה הבאה שתלמדו אותם אהבת הטבע בליווי סיפורים מהתנ"ך.

גילה פינקלשטיין: אמרה לי הבחורה שהיתה אחראית, תראי, זה די קשה לנו עכשיו להכין את זה, אבל היות ואת המנהלת, את מבקש שנכין את זה, אנחנו לקראת השנה הבאה נעשה שינוי, נשפר, נגוון את העבודה.

גילה פינקלשטיין: הם עשו עבודה נפלאה.

גילה פינקלשטיין: והילדים כל כך נהנו להיות שם.

אילן שלגי: הם יצאו לשם ליום, לחודש.

גילה פינקלשטיין: פעם בשבוע לשעתיים.

גילה פינקלשטיין: כל כתות ז'.

גילה פינקלשטיין: וזה היה נהדר.

גילה פינקלשטיין: אני פשוט לא מבינה, זה חממה, זה מקום נפלא.

גילה פינקלשטיין: אני חושבת שראש העיר לא מודע לזה, קשה לי להאמין שרון חולדאי יודע שרוצים לסגור, כי הוא לא יתן שיסגרו.

יוסי שריד: הוא שקיבל את ההחלטה.

אורי אריאל: רק הערה לסדר, אולי כדאי גם לשמוע את הנאשמים, כי קוברים אותם בחממה ושמים דגל, הרי הכל ידוע.

אורי אריאל: או שמסכמים את הדיון או שבפעמים הבאות מזמינים אנשים שיגידו את דברם.

אורי אריאל: הם לא כולם רשעים.

אורי אריאל: מן הנחת יסוד כזאת שלא כולם רעים.

משה גפני: כמובן שצריך לשמוע את עיריית תל-אביב שהיא במשרד החינוך, אבל גם לה יש מה לומר בעניין הזה.

משה גפני: אני אבל מראש לא מקבל את הגישה הזאת, מראש, אני לא מכיר את המקום מלבד מה שפנו אלי, ואני גם שמעתי שהם עושים עבודה טובה.

משה גפני: אני לא מבין את הגישה הזאת, שהיות ויש את גני יהושע את הפארקים באזור הצפון, לכן את החווה הצפונית לא סוגרים ואת החווה הדרומית כן סוגרים.

משה גפני: מה שכן אבקש, שאף אחד פה לא יבין אותי לא נכון, לפני שנשמע את הנתונים ואני מתאר לעצמי שהנתונים הם כאלה שבגללם משרד החינוך, ובעיקר עיריית תל-אביב קיבלו החלטה, הגמרא אומרת שבתר אניא עז לעניותה.

משה גפני: זאת אומרת, במקום הזה שאין פארקים ואין את כל התנאים הנילווים וחווה חקלאית או חווה לאיכות הסביבה, שמה לא יהיה בכלל כלום.

משה גפני: זאת אומרת מה שיהיה, יהיה איפה שיש עושר של פארקים של כל הללו, שם התלמידים יבוא.

משה גפני: הרי המשמעות של הענין היא משמעות חמורה, אפילו אם תהינה הצדקות תקציביות לסגור את זה, מן הדין היה צריך לסגור את החווה הצפונית, ולהשאיר את הדרומית וכפי שדיברנו קודם נתיבי איילון למיטב ידיעתנו, אנחנו לא יודעים את כל מה שנעשה במדינה, בכל אופן אנחנו חברי כנסת שמנותקים מהעם, אבל אנחנו עד היום יודעים שנתיבי איילון פועלים בשני הכיוונים.

משה גפני: ומאד חשוב היה לדעת מה עמדת עיריית תל-אביב ועמדת משרד החינוך.

אילן שלגי: לעורר כמה נקודות מחשבה או שאלה.

אילן שלגי: אני עוד מבין אלה שזוכרים שהיו בבתי הספר שעורי חקלאות, היה מורה לחקלאות והינו עושים את הערוגות וגם מבצעים ולא רק לומדים תאוריה, והיום הדברים האלה מתבצעים, בלפחות בבתי הספר היסודיים.

אילן שלגי: אני מבין שהחוות האלה בתל-אביב אולי גם בערים נוספות משמשות תחליף טוב למה שהיה בעבר הוראת לימודי החקלאות, אני רוצה לשמוע מאנשי תל אביב את השיקולים של עיריית תל אביב, ובין היתר אני רוצה לשאול האם יש איזה שהוא תכנון נדלני אחר לחווה הדרומית ובגלל שיקול כזה בעצם מוציאים משם את החווה.

אילן שלגי: אני רוצה לשאול אחר כך את נציגת הסתדרות המורים, הכרזתם סכסוך, ואני מבין שהמורים לא יפגעו פרט לכך שהמקום שאליו הם יסעו בבוקר ישתנה.

אילן שלגי: וכמובן נשמע גם את אנשי החווה.

אילן שלגי: שמעתם כבר מן הפתיחה שכולם בעד, איך אפשר לא להיות בעד חווה כל כך נחמדה ויפה שגם מועמדת לפרס החינוך, צריך לראות האם יש שיקולים שהם באמת מעבר לכל דבר אחר שמצדיקים בכל זאת סגירה ואיחוד עם החווה שבצפון, ואם בכלל איחוד מדוע לא ההפך.

אלי טרטנר: אני מנהל אגף משאבי חינוך ולמעשה זה אגף שאחראי על תפעול והחזקה, במקרה הזה החווה.

אלי טרטנר: אני אחראי לנושא התחזוקה ותפעול של כל החינוך הפורמלי בתל-אביב, בתי ספר, גני ילדים כמה שקשור לזה, כמו שאמרתי הצטידות הסעים, בינוי, נקיון וכדומה.

אלי טרטנר: אחראי גם על הנכסים עצמם.

אלי טרטנר: צריך לזכור דבר אחד, מינהל החינוך מהווה נדבך רציני, כ-40% מכלל המערכת העירונית בתל-אביב מבחינה תקציבית.

אלי טרטנר: מה שקורה, אנחנו נדרשנו השנה, התחלנו עם 12 מיליון ש"ח של קיצוצים וכרגע אנחנו כבר עומדים על 37 מיליון ש"ח ב-2004, כשכבר בפתח עומדים לנו עם קיצוץ לשנה הבאה של עוד 25 מיליון ש"ח.

אלי טרטנר: מה יקרה אחר כך אנחנו אולי נפגש על הסברים במקומות אחרים.

אלי טרטנר: בכל מקרה, במהלך השנה דברים שעשינו, היה איחוד של בתי ספר.

אילן שלגי: אתם חושבים שהאיחוד הזה יחסוך לכם מיליון שקל בשנה, אבל השאלה היא אם צריך איחוד מדוע בצפון ולא בדרום.

אלי טרטנר: עלות הפעלת החווה לשנה, כולל תוספות של העירייה מגיעה לכ-1.2 מליון ש"ח.

אלי טרטנר: מתוך זה נמצאים 98 ש"ח המפורסמים שנמצאים פה, שזה בעצם ניילונים לחממות, וגרגרים וזרעים ודברים כאלה, חומרים לעבודה.

יוסי שריד: בתוך זה כמה משרד החינוך מממן.

אלי טרטנר: זה עלות לעיריית תל-אביב, משרד החינוך מממן את עלות הפעלת 8 מורים ומנהל חווה, את סגל ההוראה.

משה גפני: אנחנו לא מבינים, אתה צריך לתרגם לנו את זה.

משה גפני: אתה אומר שהעלות היא 1.2 מליון ש"ח.

אלי טרטנר: המשכורת, האנשים האלה הם עובדי משרד החינוך.

אלי טרטנר: באחריותו של משרד החינוך.

משה גפני: העלות היא 1.2 מיליון ש"ח, מתוך זה כמה מממן משרד החינוך.

משה גפני: זה הכל העירייה.

משה גפני: חוץ מזה יש את משכורות המורים,

יוסי שריד: משכורות של מי?

אלי טרטנר: זה כולל השלמות של הסעים בסך 160 אלף ש"ח, זה כולל הפעלה של ששה עובדים.

אילן שלגי: והעובדים האלה יפסיקו לעבוד?

אלי טרטנר: במסגרת העירייה יש הרבה קיצוצים, חלקם ינוידו בתוך תקנים אחרים שיתפנו בתוך העירייה - -

אילן שלגי: גם יפוטרו.

יוסי שריד: מה יהיה החסכון בסדור החדש, הרי אומרים שלא יפטרו אנשים, ויהיו הסעות, אז מה - -

אלי טרטנר: אני לא מבין מה הוא שואל, זה למעשה משתתף בתוך ה-37 מיליון המפורסמים שהצגתי בהתחלה.

אילן שלגי: מר טרטנר, אנחנו מקבלים, נאמר שאתם תחסכו מיליון - -

משה גפני: כל הכבוד, אנחנו סתומים אבל לא לגמרי, 260 אלף - -

יוסי שריד: כל העלויות זה 1.2 מליון שקל, אז הוא יחסוך את כל העלויות.

משה גפני: ה-260 אלף ש"ח זה הסעות, אתם אומרים שהתלמידים האלה ימשיכו להסיע אותם, הסעה משכונת התקוה יסיעו אותם לחווה הצפונית זה יעלה יותר כסף אם אני לא טועה, זה גם בתל-אביב.

משה גפני: בתל אביב אולי ההסעה יותר רחוקה, אולי יותר כסף?

משה גפני: ויותר תלמידים עולה יותר כסף, נכון.

אלי טרטנר: אותה שאלה תשאל אם נסיע מצפון לדרום.

אלי טרטנר: זה אותו.

ענבל גבריאלי: סעיף ההסעות הוא לא סכום שאתה יכול לכלול בסכום שהעירייה חוסכת, כי לא רק שהעירייה תוציא אותו, אלא שהסעיף הזה יגדל.

ענבל גבריאלי: כך שאנחנו מדברים על חסכון.

יוסי שריד: הדברים צריכים להיות נורא מדויקים.

יוסי שריד: כמה אתם מסיעים עכשיו?

אילן שלגי: מתוך 1.2 מיליון כמה זה הסעות?

יוסי שריד: לא, הוא אמר 260 אלף.

יוסי שריד: אני אומר כמה תלמידים אתם מסיעים עכשיו.

אלי טרטנר: סך הכל 1350, כולל החינוך המיוחד.

יוסי שריד: בחודש.

אלי טרטנר: כן.

יוסי שריד: יפה, כמה תסיעו לצפון?

קריאה: זה לא נכון, זה באופן קבוע.

אלי טרטנר: יסיעו אותו מספר.

יוסי שריד: לא, לא יסיעו, יסיעו יותר.

אילן שלגי: יסיעו אותו מספר רק למרחק יותר גדול.

יוסי שריד: לא, הם לא יסיעו אותו מספר, הם יסיעו יותר.

יוסי שריד: ישנם שמגיעים ברגל, עכשיו יסיעו יותר.

יוסי שריד: לפחות כפול.

קריאה: כתות שלמות נוסעות.

קריאה: אין לבוא ברגל.

יוסי שריד: לא, זה לא אותם האנשים.

יוסי שריד: זה לפחות פעמיים לפי הערכה.

אלי טרטנר: היום יש הסעות לחווה הצפונית ויש הסעות לחווה הדרומית.

אלי טרטנר: היום כולם יסעו לחווה הצפונית.

ענבל גבריאלי: כמה תסיעו?

אלי טרטנר: לא כולם יסעו, יש מנהלים שמבקשים - -

יוסי שריד: כמה תלמידים תסיעו לחווה הצפונית לפי הערכה.

אלי טרטנר: אנחנו נמלא אותה, בערך בשבעים כתות, בסדר גודל של כ-1300-1400 תלמידים יהיו סך הכל בחווה הצפונית.

אלי טרטנר: היא תקלוט חלק מתלמידים של הדרום, כי לא כולם, מנהלים לא ירצו לשחרר ילדים לשלוש שעות נסיעה.

יוסי שריד: מספר הילדים יפחת, זאת אומרת שאתם תחסכו כי הילדים לא יבוא.

יוסי שריד: זה חסכון ברור.

יוסי שריד: עכשיו הכל ברור.

משה גפני: את זה היינו צריכים להבין בהתחלה.

יוסי שריד: יש לכם הצעות יותר טובות לחסכון.

אלי טרטנר: בחלק מבתי הספר יתקינו גינות למודיות כדי לתת איזה שהיא תשובה חלקית לכל בתי הספר.

ענבל גבריאלי: זאת אומרת שעדיין תהיה לעירייה הוצאה.

קריאה: לא ילמדו.

ענבל גבריאלי: ברור, את התכנית, ברמה התיאורטית עדיין זה לא חסכון כי תאלצו - -

אלי טרטנר: אנחנו רואים נטו בערך של 860 אלף מתוך ה-1.2 מיליון החסכון יהיה 860 אלף.

יוסי שריד: זאת אומרת שאתם בונים על זה שהעסק לא יעבוד.

יוסי שריד: זה מה שאתה אומר לנו, נכון.

אלי טרטנר: זה לא אמרתי.

יוסי שריד: זה בדיוק מה שאמרת.

אילן שלגי: אתה אומר שלא ישחררו ולא יסעו ויבואו פחות תלמידים, זה מה שאתה אומר.

יוסי שריד: אתם בונים על זה שזה לא יעבוד.

ענבל גבריאלי: אני מאד מקווה שמישהו בעיריית תל-אביב, כרגע שמענו רק נציג אחד, אולי נשמע עוד נציגים, אבל אני באמת מאד מקווה שמישהו בעיריית תל-אביב עוצר לרגע ומקשיב לציונים ולתשובות של העירייה כי זה נראה מגוחך, זה נראה קטנוני, הסכומים שאנחנו מדברים עליהם הם זוטי זוטות באופן יחסי, ובגלל הדברים האלה לפגוע במוסד הזה ולפגוע ברמה החינוכית, דווקא של תלמידי הדרום.

אילן שלגי: החווה הזו תסגר?

אילן שלגי: מה יקרה בשטח, במקום.

אילן שלגי: מה יהיה שם בעוד חצי שנה.

אלי טרטנר: מצטרפת לפארק יהושע.

אלי טרטנר: פארק יהושע מקבל את ההחזקה של אותו מקום.

אילן שלגי: אני שואל מה יהיה גאוגרפית.

אילן שלגי: מה יהיה שם.

אילן שלגי: אני לא שאלתי אם זה בניה, שאלתי מה יהיה שם.

אילן שלגי: המקום ינטש?

ורדה בר: זה לא לבניה, זה חלק מנכסי העירייה.

ורדה בר: 80 דונם של שכונת התקוה.

אילן שלגי: מה העירייה תעשה בנכס.

ורדה בר: אנחנו לא יודעים.

אילן שלגי: אני רוצה לשאול, האם החלטת הסגירה היא שלכם, או שהגיעה אליכם מבחוץ.

אילן שלגי: מלמעלה, מראש העיר.

אלי טרטנר: קיבלנו את זה, מבחינת הגזרות או הקיצוצים, חבר'ה, החינוך החקלאי נמחק.

אלי טרטנר: שנינו יחד, שאתם רואים את שני הנציגים שנמצאים פה, שנינו נאבקנו עם מקבלי ההחלטות ונאלצנו להחזיר חווה.

אילן שלגי: מקבלי ההחלטות בתוך אגף החינוך, או מעל לאגף החינוך.

ורדה בר: אני רוצה לענות.

ורדה בר: אכן אנחנו התמודדנו עם קיצוץ גדול מאד שהוטל עלינו בעקבות הקיצוץ של משרד החינוך בהעברת כספי משרד החינוך לעירייה וקיצוץ עירוני שגם העירייה עצמה נמצאת במצב של התיעלות וקיבלנו על עצמנו קיצוץ גדול מאד, שחולק על פי נושאים שהתבקשנו לתת הצעות לגביהם.

ורדה בר: ההחלטה היתה, יש לנו חינוך חקלאי, אחת המחלקות באגף החינוך, היא מחלקה של חינוך חקלאי, וההחלטה היתה איך מתיעלים גם בתוך המטה מבחינת האנשים, כדי לפגוע כמה שפחות בשעות לתלמידים.

אילן שלגי: למה לא לאחד בדרום?

ורדה בר: אז אמרו, אז חינוך חקלאי, נעבור לדרך אחרת יקיימו בבתי הספר מסגרות פרטניות שמנהלים יזמו, כמו פעם, את הבצל והגזר.

יוסי שריד: איפה יקחו את השטחים.

ורדה בר: יש בכל בית ספר היום יש מקום שאפשר ליעד אותו לנושא הזה.

יוסי שריד: אין לך מושג מה שאת אומרת.

יוסי שריד: את אומרת דבר ערטילאי, את לא בדקת את זה, את לא יכולה לתת לנו שום פרוט לגבי בתי הספר, איפה השטחים האלה, אני מוכן לעבור איתך בית ספר בית ספר ולהראות לך שאין דבר כזה.

יוסי שריד: זה סתם דיבור ערטילאי, זריקה של דברים בעלמא בלי שום בדיקה.

יוסי שריד: יש לך מסמך בענין זה.

רדה בר: חבר הכנסת שריד, אנחנו העלנו רעיונות אבל בהיכרות עם מאה מוסדות חינוך במערכת החינוך שלנו, שבחלקם בוודאי יש עתודות קרקע שאפשר יהיה לפתח.

יוסי שריד: קודם כל אנחנו בחלקם.

יוסי שריד: אז לא - -

אילן שלגי: יש לך מורים לזה, בבתי הספר.

ורדה בר: אנחנו יודעים היום שבבית הספר היסודי יש מורים שעושים מגוון של תפקידים בתוך העבודה החינוכית שלהם, ויכולנו למצוא את היעוד לנושא הזה.

ורדה בר: יחד עם זה שהסתכלנו על החינוך החקלאי, אמרנו אנחנו לא הולכים לוותר על כל הנושא הזה, ואנחנו באמת נאבקנו כדי לשמר את החווה הצפונית.

ורדה בר: ולפחות לטובת תלמידי החינוך המיוחד בעיר שכולם, חלקם קיבלו מענה בחווה הצפונית, חלקם קיבלו מענה בחווה הדרומית, שקודם כל תלמידי החינוך המיוחד בעיר כולם יקבלו מענה זה, זה היה יהרג ובל יעבור.

ורדה בר: ולנושא הזה החווה הצפונית נותנת מענה, ועדיין מצליחה לתת מענה לעוד כיתות בחינוך הרגיל מהדרום, שאנחנו מתארגנים עכשיו בלוגיסטיקה איך הם יגיעו לנושא הזה.

אילן שלגי: למה לא בדרום?

ורדה בר: למה החווה הצפונית.

יוסי שריד: למה הסגירה בחווה הדרומית.

ורדה בר: למה השארנו את הצפונית.

ורדה בר: יש עכשיו תוכניות מתקדמות מאד של גני יהושע, הכשירו שם שטחי עבודה לתלמידים שהחווה הצפונית עם התוספות של פארק יהושע יכולים לתת לנו את התשובות.

ענבל גבריאלי: 80 דונם בחווה הדרומית.

ורדה בר: אבל החווה הדרומית היתה החלטה במסגרת הצמצומים לסגור אותה.

ענבל גבריאלי: אנחנו שואלים למה דווקא את הדרומית.

ורדה בר: משום שהחווה הצפונית נמצאת במקום שיכול לאפשר פוטנציאל פעילות עתידי גדול יותר.

ורדה בר: כי גני יהושע שם מפתחים את האזור ואנחנו מקווים שזה יתן לנו מענה לתלמידים.

ורדה בר: כל קיצוץ כואב.

ורדה בר: אני אומרת לכם, אני מתמודדת עכשיו יום יום עם הקיצוצים.

ורדה בר: רק עכשיו קיבלתי מאות שעות לקצץ בחינוך העל יסודי, מהיום למחר, בכיתות מד"ר, בכיתות מב"ך, אני צריכה לדאוג שהילדים יגיעו להישגים יגיעו לתעודת בגרות, אני צריכה לקיים החלטות, אני לא יכולה לקיים הכל.

ורדה בר: במסגרת קיצוצי מדינה, וקיצוצי עירייה, אני צריכה לקיים החלטות כואבות.

ורדה בר: זו החלטה כואבת.

ורדה בר: אני רואה פה את הילדים, אני רוצה לדאוג לילדים שיהיה להם טוב, אני מקווה שנצליח לתת להם תשובות.

ורדה בר: אנחנו לא סוגרים, אנחנו לא עושים מכירת חיסול של החינוך החקלאי בעיר תל-אביב.

ורדה בר: אנחנו מצמצמים.

שמואל גרוס: אני ברשותך אבקש לתקן למסמך שלכם, לצורך הפרוטוקול, בעמוד 2 למטה, קטע אחד לפני הסוף, עוד נמסר ממינהל החינוך, משרד החינוך ממן את שכר המורים בחוות והעירייה את שעות הלימוד.

שמואל גרוס: אבקש לתקן – המשרד ממן את שעות הלימוד.

אילן שלגי: גם את שעות הלימוד.

קריאה: מורי החטיבה בעירייה.

שמואל גרוס: המשרד מממן, לצורך התיקון לפרוטוקול.

יוסי שריד: בהכירך את בתי הספר בתל-אביב, אתה מכיר אותם אחד אחד, אתה מכיר שטחי קרקע ששם נתחיל עכשיו - -

שמואל גרוס: יש בתי ספר בדרום, יש אחדים שיש שטחי קרקע שברגע זה לא מנוצלים.

שמואל גרוס: אני לא יכול להגיד לך בדיוק כמה, אבל יש בדרום, שפעם בנו שטחים רחבים אפשר היום, בהשקעה להפוך אותם לשטחי חקלאות.

שמואל גרוס: לא בכל מקום.

יוסי שריד: אבל יש.

יוסי שריד: באיזו השקעה?

אילן שלגי: זה שונה ממקום למקום.

אילן שלגי: אבל זה מצריך השקעה.

שמואל גרוס: עוד מילה להערה שעולה פה כל הזמן וכדאי שנטפל בפרופורציות.

שמואל גרוס: החווה תקבל פרס חינוך, פה שלא נאבד את העניין.

שמואל גרוס: אני יושב ראש הועדה, ראיתי בה מוסד חינוכי מומלץ על ידי המפקח לקבל פרס חינוך.

שמואל גרוס: יוצאת ועדה ומחליטה אם ההמלצה מתאימה או לא.

שמואל גרוס: אז נכון שהחווה היתה מועמדת לפרס חינוך, אני הייתי בה, משרד החינוך קיבל את המלצותינו, בשלב זה עלו לגמר שלושה מוסדות וביניהם החווה לא נמצאת, אם כי זה לא שולל כמובן את העבודה הנהדרת שנעשית בה, אבל שלא נשתמש בזה כל הזמן.

אילן שלגי: יכול להיות שלקחו להם את המועמדות בגלל הסגירה המיועדת.

שמואל גרוס: לא, אני הייתי יושב ראש הועדה ואני מדבר איתך כאיש מכיר, גם אתה מכיר אותי טוב גם מר שריד מכיר אותי טוב, כשהיינו שמה, ישראל העלה את זה, במשפט ראשון אמרתי לו, עזוב את זה, לא רלוונטי.

יוסי שריד: אבל המפקח מצא לנכון להמליץ.

שמואל גרוס: לא, אני מציין, שזה בסדר.

שמואל גרוס: מצא בה דברים יפים בלי ויכוח.

שמואל גרוס: לגופו של עניין.

שמואל גרוס: אנחנו בעד קיום החווה, זה גם עמדה שלנו כשאבי הוכמן מנהל המינהל נכנס לתפקיד, זה היה בתפר בין המנהל היוצא לבינו, כשנקבלה החלטה של ראש העיר, אנחנו רצינו את החווה, לנו זה עושה קושי בפרסונלי אחד, ששם אנחנו צריכים למצוא פתרון למנהל בית ספר, אין לי עבודה בשבילו כמנהל, כי החוות החקלאיות מאוישות, אני לא יכול להוציא מנהל אחר ולשים אותו, ובחדר הזה כבר התקיים פעם דיון על גורלו של מנהל בית ספר שבית ספרו ביפו נסגר, מה אנחנו עושים איתו.

שמואל גרוס: אבל זה סיפור אחר.

אילן שלגי: עוד מעט תהיה לנו בעיה עם המון מנהלים של חטיבות ביניים.

שמואל גרוס: נכון.

שמואל גרוס: אני מבצע מדיניות מה שתחליטו אנחנו צריכים לבצע, אבל אף על פי כן, אני רוצה לומר משהו, אם אני אשאל ברמה הערטילאית בטח שאני בעד קיום החווה, משום שלי זה עולה ממילא את שעות המשכורת למורים נמשיך לשלם, שכרו של המנהל ימשיך להיות משולם, אנחנו לא מממנים את החזקת החווה כך שאני לא יכול להיות גביר על חשבון אחרים.

שמואל גרוס: לתלמידים בוודאי שיש העדפה ללכת למקום קרוב, אלא מה, אני לא יכול כאיש ציבור להתעלם ממציאות אחת, אם ראש העיר החליט ואני לא נכנס לנמוקיו רק להחלטה שלו, לסגור את שתי החוות החקלאיות, יצאנו רמי ואני וורדה למלחמת חרמה של רשות ומחוז על מנת למזער מבחינתנו למזער נזק.

שמואל גרוס: זו היתה הפשרה, שסוגרים חווה אחת.

יוסי שריד: פשרה ידועה, מר גרוס, קודם מקבלים החלטה מרחיקת לכת שאין בה מידה כלשהי של סבירות, מתוך הנחה שיהיו כמה אנשים שיאבקו על זה ואחר כך יגיעו לפשרה הרקובה הזו.

יוסי שריד: הדיון הזה למה סוגרים את החווה בדרום תל-אביב ומה זה אומר לתל-אביב, ומה השידור שרוצים למסור לגבי חשיבותו של החינוך הזה לגבי המעמד של דרום תל-אביב, זה שהגעתם לפשרה כי רון חולדאי יודע לעשות מניפולציה, זה לא מרשים אותנו באופן מיוחד.

שמואל גרוס: רק לציין עובדה.

שמואל גרוס: למה העמדה שלנו, אם החווה תשאר ירווח לנו מכל הבחינות, אם היא תסגר אני יכול להבין מבחינת השיקולים של הרשות מדוע החליטו לסגור.

שמואל גרוס: אבל השאלה אם בדרום או בצפון.

שמואל גרוס: אם יש צורך היום, ומינהל החינוך בעיריית תל אביב לקצץ מיליוני שקלים, שאני לא יודע מה ההסברים, אני יודע מה שאמרה ורדה כרגע, בבתי ספר שאני אחראי עליהם יסודי, על יסודי, חינוך מיוחד, יש קיצוץ בשעות העירייה.

שמואל גרוס: זה המשמעות בשבילי.

אילן שלגי: אתה היית ממליץ להשאיר את הדרומית ולא את הצפונית.

שמואל גרוס: אני לא מכיר מספיק את השטח.

יוסי שריד: ברור שחווה אחת יורדת לטמיון, בסך הכל יש שתי חוות בתל-אביב, תל-אביב זו עיר ענקית, על מה מדובר, אז עכשיו הועדה גם תעשה פשרה.

יוסי שריד: האיחוד כבר זה מקובל עלינו, עכשיו השאלה איפה מאחדים.

יוסי שריד: אני חושב שזה לא נכון, זה עיר גדולה זה הקשר היחיד שיש לתלמידים עם בעלי חיים, עם אדמה, עם עבודת אדמה, עם משהו, הרי לא יכול להיות שכל הזמן אנחנו רק מדברים מה צריך שיקרה ועושים הפוך.

יוסי שריד: תל-אביב הגדולה שתי חוות.

יוסי שריד: רבונו של עולם.

יוסי שריד: ומה אומרים לי גני יהושע, בגני יהושע אני יודע שהחלטה שראש העיר מבקש להניח עכשיו על שולחן העירייה זה לגרוע שטחים מפארק יהושע, לא להוסיף.

יוסי שריד: זאת אומרת, גם בכל הכבוד שאומרים, הוסיפו שטחים ויוסיפו שטחים, בינתיים רוצים לגרוע.

יוסי שריד: זה אני אומר לכם מידע כללי.

יוסי שריד: ותמיד יש מישהו שעומד מאחור.

אילן שלגי: הגברת אלמוג, מדוע הכרזתם סכסוך, כאשר אני שומע שמורים ימשיכו לעבוד, אני מבין שמנהל יפגע, אבל על מה הסכסוך.

ליאורה אלמוג: סכסוך העבודה שאנחנו הכרזנו, הוא בעקבות הבקשה שלנו לקיים פגישה עם ראש עיריית תל-אביב, בנושא הנדון, ולצערנו הרב למרות פניות חוזרות ונשנות מצידי כיושבת ראש סניף תל-אביב, ונציגת האגף המקצועי שלנו והיועץ המשפטי, לא נענו לבקשתנו.

ליאורה אלמוג: בקשתי שיבואו לבקר, שיתרשמו, כי אני חושבת שאין כמו מראה עיניים לבקר בחווה החקלאית זאת חוויה.

ליאורה אלמוג: לעיין בהצעות.

אילן שלגי: אני רוצה להבין, את בעד החווה.

אילן שלגי: אבל האינטרס שלכם כאיגוד מקצועי על מה הכעס שלכם.

ליאורה אלמוג: למנוע את סגירת החווה, להגן על האנשים שעובדים שם, כמובן מנהל בית הספר ימצא את עצמו ללא עבודה, וזאת פגיעה קשה.

ליאורה אלמוג: זאת פגיעה בבתי הספר כי מנהלי בתי הספר בדרום העיר, בית ספר גולומב, בית ספר הירדן, בתי הספר הערביים ביפו, הם ירתעו, לא ישלחו את התלמידים לחווה הצפונית.

ליאורה אלמוג: זה ברור לי.

ליאורה אלמוג: כי בשיקולי דעת מבחינת זמנים כי גם טובת מערכת החינוך לעינינו ולא רק מעמדם הפרופסיונלי של המורים שעובדים שם ועובדי מערכת החינוך.

יוסי שריד: לפעמים נסיעה מיפו לחווה הצפונית בנסיבות מסוימות בתל-אביב, נסיעה לצד אחד, לפעמים, לא תמיד, יכולה להיות שעה.

יוסי שריד: אנחנו יודעים כי אנחנו נוסעים שם.

יוסי שריד: שעה רק הנסיעה לצד אחד, זה רציני, אבל אני מעריך דווקא את העדות של אלי טרטנר, ברור שבונים על זה שזה לא יתממש.

יוסי שריד: ואני חושב שזה נכון, אני גם מעריך דיבור ישיר.

יוסי שריד: בונים על זה שלא יתממש.

יוסי שריד: לא יכול להתממש.

יוסי שריד: אין בית ספר שישלח תלמידים לשלוש ארבע שעות לחווה, אין, וזה הזמן.

יוסי שריד: אנחנו מלאכים.

ליאורה אלמוג: ברור שאחרי שנה תסגר גם החווה הצפונית.

ליאורה אלמוג: כי גם כל הפניות שלי לעיריית תל-אביב, גם פניתי לכל הגורמים נאמר לי חד משמעית, שזה מעל לכוחותיהם, זה מישהו למעלה החליט חד משמעית, נא לא להרים אותם.

ליאורה אלמוג: גם פניתי ליעל דיין בעניין, לכל הכיוונים שפנינו וניסינו את כוחנו כי חשוב לנו מאד שהחווה הזאת תשאר.

ליאורה אלמוג: אני גם בתור תלמידה חוויתי את החוויה של חווה חקלאית שהיתה בבית ספר יונה הנביא בגבעת עליה, מהמגורים של יפו והיינו כתות שלמות וזאת היתה חוויה.

ישראל אדיר: לי אין כוונה להתעמת עם אף גוף, בעיקר לא עם המפקח הישיר שלי מר מזוז, ולא עם המפקח מר גרוס, שניהם בעדי.

ישראל אדיר: גם אלי בעדי.

ישראל אדיר: אנחנו ידידים טובים וחברים טובים.

ישראל אדיר: אבל הכל נגזר ונסגר מלמעלה.

ישראל אדיר: החליטו מנכ"ל העירייה עם ראש העירייה, לסגור את החווה ואף גורם מתחתיו.

אילן שלגי: שמעת זה גם לא ראש המינהל.

יוסי שריד: אז בסדר, לפחות יבוא מנכ"ל העירייה, מנכ"ל העירייה קיבל את ההחלטה בעצה אחת עם ראש עיריית תל-אביב.

יוסי שריד: אלה העובדות.

ישראל אדיר: ושם זה נסגר, ואף אחד מתחתיו, מתחת למנכ"ל ראש העיר, ראשית אני רוצה לומר כמה דברים קלים לעיכול.

ישראל אדיר: אף אחד מהם לא ראה את החווה, לא ראש העיר, הזמנו אותו ונאמר לי שאין לו זמן.

ישראל אדיר: כנ"ל, מתחתיו גם רמי לא הגיע לחווה הוא לא ראה מה יש בחווה.

ישראל אדיר: התחלנו בזה לפני מספר חודשים, הזמנו את הגב' ד"ר ורדה בר, ואני רוצה לתאר לכם, שבע וחצי בבוקר צוות המורים והעובדים עומדים מחוץ לחווה כאילו לא לדרוך על הגרופים היפים שנעשו עד לפתח הכניסה וכולם עומדים ומצפים ומחכים כמו כלה שבחופתה אבל בלי קהל.

ישראל אדיר: והגב' לא באה ושמענו מהפקידות או המזכירות שאין בעד מה.

ישראל אדיר: קצת זה מה ששמענו וזה מה שהיה.

ישראל אדיר: אף אישיות שסגרה את החווה לא עניין אותה לבוא.

ישראל אדיר: האחת מהם אמרה את מה שאמרה, עורך דין עדינה חכם, ראש מינהלת גני יהושע ופארק דרום, אשר אני בטקס לא נעים העברתי לה כבר לפני כחודש וחצי את החווה לתפעולה החל מ-1 ביולי, והיא כבר אמרה פה יהיו פרויקטים כאלה ושם פרויקטים כאלה, ונתבקשתי גם לאפשר לפרויקטורים ליזמים להכנס.

יוסי שריד: איזה סוג של פרויקטים.

ישראל אדיר: דומה למה שאנחנו נותנים.

ישראל אדיר: בשלב זה מה שנאמר לי, מנהל חברת חי וטבע, בא לשם הוא עובד עם כל בתי הספר בארץ עם בעלי חיים וכו', הוא בא במפעל זה משהו מדהים, יש לכם פה, מה אין לכם פה, ונתבקשה העירייה לא להזיז כלום, כי יש כבר מה שנקרא תיק נוהל סגירת מוסד וכבר רשמתי פעמיים בועדה הזאת ויש כבר הוראות עד כדי עקירת המזוזות עם המשקופים.

ישראל אדיר: הופיעה הגב' עדינה חכם, אל תגעו בכלום.

ישראל אדיר: אני רוצה אפילו את הפרחים והדשא והכל אני מפעילה את זה, זאת כל החכמה.

אילן שלגי: מה היא תעשה שם.

ישראל אדיר: היא תעשה שם, יזמות שבאים כתות בתי ספר קבוצות לפעולות.

ישראל אדיר: כמו פינות ליטוף, כמו המוציא לחם מן הארץ.

אילן שלגי: זו תהיה הפרטה של השרות.

ישראל אדיר: כן, אבל זה כאילו יהיה כלכלי ורווחי.

ישראל אדיר: שאלו אותי ואמרתי, כתה של 40 ילד, עדיף שתאסוף 10 ארגזים של גזר ותשווק, כמו חנות ירקות, או שאותה קבוצה על פי התכנית הפדגוגית הלימודית תלמד את חלקי הפרח באותו שעור.

ישראל אדיר: זה לא כלכלי ללמוד את חלקי הפרח.

יוסי שריד: יבואו 40 ילד, 40 ארגזים גזר, זה הכל כיסוי לכוונות, שם יבנו בתים שם יהיו עסקי נדל"ן.

יוסי שריד: זה בשביל לזרוק חול בעיניים.

ישראל אדיר: רציתי אם אפשר שתשמעו את הילדות ואת איציק שהטרחתי אותם להגיע.

לין צוקרט: אנחנו מבית הספר הפתוח ביפו.

לין צוקרט: למה לסגור את החווה אם היא זוכה בפרס חינוך?

לין צוקרט: למה לסגור אותה היא מאד זכתה בפרס חינוך.

לין צוקרט: והרבה ילדים ממש אוהבים אותה, ושמעתי שהם דיברו שיש 61 כיתות שבאו לשם, והיא זכתה בפרס חינוך, אז למה פתאום לסגור אותה?

לין צוקרט: זה לא נשמע לי כל כך הגיוני.

לין צוקרט: אם היא זכתה בפרס חינוך אז למה פתאום לסגור אותה.

לין צוקרט: זה לא נשמע לי כל כך הגיוני.

לין צוקרט: אין בכלל טבע בכל האזור ישר רק רעש מכוניות וכבישים וטנדרים, אז צריכים חווה חינוכית בתל-אביב.

ענבל גבריאלי: זה המקום היחידי בעצם שמתאפשר לכם לראות ולעסוק בטבע בתוך תל-אביב.

לין צוקרט: בבית הספר אין, ואם לא יתנו לשתול שמה הכל יהרס כי לא שומרים שם.

ענבל גבריאלי: מה אתם שותלים בחווה למשל.

לין צוקרט: שותלים כל מיני זרעים וכל מיני גזרים, ומאכילים את החיות, אנחנו מאד נקשרים לחיות.

אילן שלגי: איזה מן חיות.

נעם קיש: יש שם כבשים, פרחים.

ענבל גבריאלי: ואתם נקשרתם לכבשים ולעיזים.

ליאורה אלמוג: ולבריכת הדגים.

לין צוקרט: בריכת הדגים נורא יפה.

ליאורה אלמוג: נכון, עם המפל.

נעם קיש: חוץ מזה זה חווה שאנחנו השקענו כל כך הרבה, לטפל בה ועכשיו להרוס אותה.

ענבל גבריאלי: כמה חבל.

ליאורה אלמוג: אם למשל אם תוכלו בדרך ארוכה יותר תצטרכנה לנסוע להגיע לחווה הצפונית בתל-אביב אז בעצם גם יש טבע, מה ההבדל.

נעם קיש: אבל זה לא יתן לנו זמן להיות עם החווה.

נעם קיש: שם נקשרנו יותר מדי, עם הגידולים.

יוסי שריד: שם הם גם לא מכירים את החיות בצפון.

יוסי שריד: עכשיו צריכים להכיר את החיות בצפון תל-אביב.

לין צוקרט: אז אפשר לעזוב את זה.

מירי אבזילר: רק להוסיף שלמרחב, שבאמת אנחנו עושים 20 דקות נסיעה שלילדים זה נראה המון, הם ממש לא מרוצים מזה, לפעמים הם באים אלי, בסוף היום, אולי לא ניסע לחווה, אז אני צריכה להסביר להם כמה כיף להם בחווה כי נורא קשה להם הנסיעה.

אילן שלגי: אתם נוסעים לשם מדי כמה זמן.

נעם קיש, לין צוקרט: כל יום שלישי בשבוע.

נעם קיש, לין צוקרט: אנחנו בכתה ג'.

יוסי שריד: ואת הגזר אתם מביאים הביתה.

אילן שלגי: את הגזר אתם מביאים להורים.

אילן שלגי: ונורא נעים לאכול את הגזר הזה.

יוסי שריד: יותר טעים מכל גזר אחר.

יוסי שריד: נכון.

נעם קיש: אנחנו גם לומדים לשתול שמה.

אילן שלגי: יש לכם ערוגות משלכם שאתם זרעתם, אתם גם אחר כך רואים איך הוא גדל ובסוף תוכלו לקחת אותו.

נעם קיש: ואנחנו גם תולשים ונותנים לחווה וגם הם נותנים לנו.

ענבל גבריאלי: למי אתם נותנים.

נעם קיש: לחווה את הטיפוח בשביל שתגדל ואנחנו גם יכולים לקחת את זה.

ענבל גבריאלי: מה אתם גידלתם חוץ מגזרים משהו שאתם שתלתם.

נעם קיש: עשינו רוב הזמן הוצאנו את העשבים, לתירס שיגדל ויהיה יפה.

יוסי שריד: כרוב לא גידלתם.

נעם קיש: אנחנו מגדלים כל מיני דברים.

ישראל אדיר: תרשו לי להתמקד בנקודה שהם העלו.

ישראל אדיר: אנחנו כחווה ראשונה מתוך 30 חוות בארץ, אני לא מדבר על קבלה או אי קבלה, זה לא קריטריון, זאת לא השוואה, עם מוסדות שהשקיעו 100-200 אלף שקלים, ואני בברנג'ה בלי מרכאות למדתי את הנושא, בהתנדבות, סרט בהתנדבות.

ישראל אדיר: ספר בהתנדבות.

ישראל אדיר: המרפד של תל-אביב עבד שבועיים ימים ולילות עם המורים שהם לא מורים למלאכה, והם לא מורים פדגוגיים, בכל הרמות, עשו עבודה עצומה והילדים ראו.

ישראל אדיר: ואחר כך את הסרט ראו 61 כתות.

ישראל אדיר: ובכל המקומות שיש ירידה בארץ ב-30 חוות במספר הכיתות, למרות הקיצוצים למרות הכל אנחנו כל שנה עולים יותר ויותר.

ישראל אדיר: מקום ראשון בארץ.

יוסי שריד: הטעות שלך היתה שגידלת יותר מידי גזרים ולכן החליטו לתת לך עכשיו מקל.

יוסי שריד: זו בעיה.

יוסי שריד: זה רק גזרים.

יוסי שריד: כרוב אפילו אתה לא מגדל.

יוסי שריד: אצלנו גידלו כרוב.

יוסי שריד: חסה, אתה לא מגדל חסה.

ישראל אדיר: אני שומע לראשונה עכשיו, אני רציתי לסבר את אוזנו של היושב ראש, שאני מצדיק את עיריית תל-אביב בדבר אחד, בכל 30 החוות בארץ, חווה חקלאית היא ת.פ. אגף חינוך.

ישראל אדיר: עוד בית ספר אחד כמו כל בתי הספר.

ישראל אדיר: זה עולה 300 אלף, 400 אלף, חצי מיליון.

ישראל אדיר: בעיריית תל-אביב בשנים עברו, נתחו עשו דבר מעולה, יפה וגדול, שכולל בתוכו שתי חוות ומשתלה.

ישראל אדיר: המשתלה שירתה את בתי הספר, ואת גני הילדים.

ישראל אדיר: נאלצו, אני לא מתערב בדברים שהם מעלי, אבל לפי השלט שראיתי על המשתלה היה כתוב, מרכז חינוכי, מרכזיה, זה צריך לבדוק את העניין הזה, בין משרד החינוך.

ישראל אדיר: נאמר לי על ידי המפמ"ר שלי, לחקלאות מר ישראל וסרשטריך, שמתוך תקציב של 3.7 מיליון ש"ח שעולה לעיריית, ראיתי גם את ספר התקציב, משרד החינוך מממן הרבה מאד כסף.

ישראל אדיר: וזה לא רק מורים, וזה לא רק חצי משרד של מזכירה ושרת או חצי מההסעות.

ישראל אדיר: זה הרבה מאד כסף.

ישראל אדיר: אני אינני יודע איך מתעלמים מהנקודה הזאת.

ישראל אדיר: אולי בגלל זה ראש העיר רצה לבטל ולסגור את כל הנושא הזה, העבירו את המשתלה לאגף או למינהל שפע, העבירו את החווה הצפונית לידי עורך דין עדינה חכם, שהיא מנהלת מינהל הפארקים, הוציאו את זה מידי מינהל חינוך.

ישראל אדיר: אולי היא פדגוגית, אבל מעשית טכנית ואני כבר שומע מי ישלם את המשכורות של עובדיה העירייה, כשהעובדים בחווה.

יוסי שריד: רק תגיד לנו, זה נתון חדש, מה עושים במשתלה.

יוסי שריד: כי קודם דיברנו על שתי חוות, עכשיו יש גם משתלה.

ישראל אדיר: בתי הספר עברו לניהול עצמי.

ישראל אדיר: כל מי שצריך גיזום, וגינה וגינון, וכו', מזמין קבלנים.

ישראל אדיר: יש לו כסף יש לו תקציב משלו.

ישראל אדיר: לכן גם המשתלה עצמה היא כבר לא רלוונטית ולא מי שמנהלת את המשתלה.

יוסי שריד: מה עושים במשתלה.

יוסי שריד: למה היא נועדה.

יוסי שריד: לאיזה תכלית.

יוסי שריד: מה עושים שם.

ישראל אדיר: העבירו אותה לידי מינהל שפע.

ישראל אדיר: היא נועדה לסייע בגידור היקפי של בתי ספר, בגינון בתי ספר, ובתי ספר יכלו לקחת, לקבל, שם עציצים, עצים, שיחים וכל השאר.

ישראל אדיר: אבל זה לא מוסד חינוכי פדגוגי.

יוסי שריד: זה שרות הפרחים העירוני.

ישראל אדיר: לעניות דעתי גם המנהל, מנהל המחלקה החקלאית, וגם המזכירה וגם כל המשרדים, כל זה בתוך כל המחלקה החקלאית.

ישראל אדיר: לפני חצי שנה כשהיה מנהל מאגף משאבי חינוך במקום אלי טרטנר, הוא פנה אלינו, אל שני המנהלים בואו שבו ונעשה חלוקה ל-3.

ישראל אדיר: החווה הצפונית תקבל שליש, החווה הדרומית שליש, והמשתלה שליש, ותצאו לניהול עצמי.

ישראל אדיר: אבל זה לא מומש.

ישראל אדיר: לעניות דעתי, ואני אומר את הדברים די בצניעות, אפשר בעד חצי מיליון שקל לעשות חווה יותר יפה ממה שמר גרוס ראה והתלהב מאד בביקור שהיה.

יוסי שריד: כמה ילדים יש בחווה הצפונית.

ישראל אדיר: 40 כיתות, אצלנו 61 כיתות.

ישראל אדיר: כותב המהר"ן הוכמן לגד די, תחת העננה של סכסוך עבודה, הוא אומר לו, אין אנו סוגרים חווה, סוגרים חווה או לא סוגרים חווה.

ישראל אדיר: אלא מאחדים.

ישראל אדיר: אבל הוא אומר שהפעילות תגדל.

ישראל אדיר: זאת אומרת היום אנחנו משרתים 101 כיתות, היא תגדל מעל.

יוסי שריד: והוצאות ההסעה, יהיו עוד פחותות או דומות לאלה של עכשיו.

יוסי שריד: את ההגיון הזה אני לא מבין.

יוסי שריד: כשאתה צריך 60, יש לך שם 61 כיתות, פה יש לך 41 כיתות, אז כשאני התעקשתי להבין את העובדות כי לפי דעתי ההסעות יעלו בערך פי שניים ממה שהן עכשיו, אז יש לנו פה נציג מכובד של משרד החינוך שתמיד הוא עושה הוקוס פוקוס כזה, הוא עושה איגום משאבים והכל נפתר.

יוסי שריד: הרי ברור לגמרי שההוצאות שלכם, הרי כל אדם שינתח את העניין, אני מציע אגב, שינתחו את העניין באופן כלכלי, כל אדם שינתח, אלא אם כן שוב, אני חוזר ואומר בונים על זה שלא יבואו.

יוסי שריד: אבל אם יבואו, ויספרו את התלמידים ויספרו את הקילומטרים, ויספרו את המחירים אין בכלל שום ספק שזה עומד לעלות יותר.

יוסי שריד: אין בכלל ספק בעניין הזה.

ישראל אדיר: אני הצעתי, שאני אפילו מכון לעבוד תחת שרביטה של הגב' עדינה חכם בפארק דרום.

ישראל אדיר: ושתעשה - -

יוסי שריד: אני שומע שם את הצחוקים שם מאחורי הדלתות הסגורות שאומרים, הרי בסדר תגיד שאנחנו מאחדים בלאו הכי אנחנו הרי יודעים שזה לא יעבוד ואז נחסוך את כל הכסף.

יוסי שריד: הרי אפשר לשמוע את זה.

ענבל גבריאלי: רק לדעת מה קורה עכשיו, איך זה.

אילן שלגי: אנחנו נקבל החלטה.

לין צוקרט: יש עוד שני נושאים.

לין צוקרט: אחד שהחווה היא עם הרבה צמחים ממש יפה ומטופחת, ועכשיו להרוס אתה ולבנות מגרש מכוניות, זה בכלל נראה לי.

לין צוקרט: המכונית מתנגשות שם בימים, ואין עוד מקום שזה כל כך יפה בתל אביב.

קריאה: מי אמר לך שזה מה שהולכים לבנות שם.

יוסי שריד: הבעיה שצריך לקיים על זה מעקב על ההחלטה הזו, זה לא מספיק לקבל החלטה וקבל ושכח.

יוסי שריד: זה צריך מעקב, צריך להזמין לכאן את ראש עיריית תל-אביב אנחנו מאחלים.

לין צוקרט: והנושא השני זה שנגיד אנחנו, אנחנו לא יפים כל כך, ושמה יש ילדים שאנחנו למדנו קצת עליהם איך הם מתנהגים שזה גם מלמד לא רק החווה.

יוסי שריד: מפגש בין תרבויות.

יוסי שריד: חשוב מאד.

משה גפני: אתה לא שמת לב איך הולכים להרוס דבר באמצע אתה קורא מיליון דברים.

משה גפני: הכל.

לין צוקרט: עוד משהו להוסיף.

לין צוקרט: ולדעתי זה גם נורא יפה באנו פה ללמוד גם משהו אחר שאנחנו לא לומדים בבית ספר את כל הדברים עם חברות ושכותבים דברים, אנחנו לומדים דברים אחרים בחווה יותר לטפל, ויותר דברים שאנחנו לא צריכים במקומות אחרים.

ענבל גבריאלי: אולי זה גם נחמד שאין שעורי בית כשחוזרים מהחווה.

לין צוקרט: זה גם נעים הולכים לשם שנותנים משהו וגם נתנו משהו ולא רק בילדים נתנו.

לין צוקרט: גם אנחנו האמנו שם וגם עשינו משהו שמה.

לין צוקרט: אמרו לנו ביום חמישי אחד שבשבוע הבא אנחנו צריכים להביא גרב ניילון, ואנחנו מכינים ראש דשא.

לין צוקרט: בשבוע הבא חלק ילדים לא הביאו אז אנחנו, אנשים שבחווה ידעו שיש ילדים שישכחו אז גם הם הביאו וגם אנחנו התחלקנו מי שהביא שניים.

לין צוקרט: ואז הכנו ראש דשא והוא לא רק צומח בחווה הוא גם צומח בבית.

יצחק רומנו: אני ממלא מקום בחווה וכל מה שאני מרויח אני בכנות תורם, למטרות צדקה, אני איש עסקים אני מבוסס כלכלית אין לי בעיה.

יצחק רומנו: עליתי בחווה אחרי הקבלות עובד קצין משטרה מאד גבוה גם הוא בהתנדבות.

יצחק רומנו: אנחנו באים לחווה נהנים מכל רגע, נהנים מהילדים.

יצחק רומנו: יושבים פה אנשים מכל המגזר, יושב פה מר גפני מגזר דתי, ועוד מגזרים.

יצחק רומנו: צריך לבוא לחווה לראות שילדים מגיעים לבית ספר חב"ד, ומשחקים, ילדים מבית ספר חב"ד עם ילדים ערביים, בכיף ולומדים ביחד, זה כבר אומר משהו.

יצחק רומנו: אתם צריכים לבוא לראות את זה, זה לא יאומן.

יצחק רומנו: אני מה שיהיה בחווה ואני אגיד לכם בפרוש, ברגע שיסגרו את החווה לא מגדלים, לא כלום, כל העברינים של תל-אביב יפלשו לשם, והם מתכננים את זה, ותסתכלו בחווה כל יום מנסים לגנוב, ואנחנו והמנהל עומדים על משמרת כל יום אם אחרי החופש הגדול אנחנו חוזרים כבר 3 מטר הם כבר גנבו, פלוגות של משמר הגבול יצטרכו להכנס בשביל להוציא את האנשים האלה משם.

יצחק רומנו: הם בונים על זה.

יצחק רומנו: בשביל להוציא אותם היו צריכים להביא משטרה ויפלשו לשם אנשים לא רצויים.

יצחק רומנו: חבל על הילדים האלה הם נהנים מכל רגע.

יצחק רומנו: זה כמו שכתוב בקלטת בטלויזיה הם יודעים מאיפה חלב מגיע.

יצחק רומנו: הם יודעים איך להכנס לכוורות, יש להם בגדים מיוחדים לקחת דבש, לא קונים את הדבר מהסופרמקט, כל מיני דברים מהסוג הזה.

אילן שלגי: מר אדיר, אתם פועלים גם ביום שישי, משום שאם אנחנו רוצים לבקר, אבל לוח הזמנים שלנו הוא מאד עמוס, ואנחנו צריכים לבקר לפני סוף שנת הלימודים.

אילן שלגי: לא נקבע כרגע מתי, אבל בחודש יוני נמצא יום שישי.

יוסי שריד: זה מאוחר, מאוחר.

ענבל גבריאלי: אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים לקבל החלטה אופרטיבית שתעזור לחווה הזאת להשאר להמשיך להתקיים ולעבוד.

ענבל גבריאלי: נראה לי מאד אופטימי מצידך לחשוב שביוני נוכל לבקר שם.

אילן שלגי: חברת הכנסת גבריאלי, עוד לא הקראתי לך מה מוציא כהחלטה, בדעתך שצריך לומר במפורש את דעתנו, יחד עם זה אני מציע לעצמנו שגם נקבע שאנחנו באים לשם ומזמינים את ראש העיר להצטרף אלינו.

יוסי שריד: אבל יוני זה מאוחר, הרי כבר עובדות נקבעות בשטח.

יוסי שריד: אני סבור שביקור זה בגדר טוב מראה עיניים מהלך נפש, הכל בסדר במקרה הזה.

יוסי שריד: מי שרוצה לבקר יבקר ובטוח שתהיה לו שעה נעימה אין צורך בביקור.

יוסי שריד: אתה יודע יש לנו זמן ויש מפלט ואנחנו נבקר ונראה.

יוסי שריד: לא צריך לבקר ולא צריך לראות.

יוסי שריד: צריך לקבוע.

אילן שלגי: אני לא התכוונתי לומר שאם אנחנו קובעים ביקור - -

יוסי שריד: אבל אין בעיה, אני בטוח שהחווה תשמח מאד אני מוכן להתלוות אליך כדי לא לשלוח אותך לבד.

יוסי שריד: ונאכל גזר.

יוסי שריד: אין לי בעיה, רק אני לא מציע שזה יהיה חלק מההחלטה עכשיו, שכן נהיה שם לא נהיה שם.

אילן שלגי: אני מציע לעצמנו החלטה כזאת: ועדת החינוך והתרבות מביעה תרעומת ותמיהה על כי עיריית תל-אביב לא מצאה לנכון לשלוח לדיון בועדה את מנכ"ל העירייה, וראש מינהל החינוך, קרי, דרג מקבל החלטות.

אילן שלגי: הועדה סבורה כי החלטת העירייה לסגור את חוות ניר אביב בדרום העיר היא אומללה.

אילן שלגי: תהיה בכך פגיעה בהוראת הטבע והחקלאות וביצירת קשר ישיר בין ילדי העיר לבעלי חיים, לאדמה, ולגידולי השדה.

אילן שלגי: הועדה התרשמה כי בסופו של דבר לא יהיה בסגירת החווה משום חסכון כספי, אלא אם כן יש לעירייה כוונות נדלניות לגבי השטח.

אילן שלגי: הועדה משוכנעת כי הפגיעה תהיה בעיקר בילדי דרום העיר ויפו, סיבה נוספת לפסול את החלטת העירייה.

אילן שלגי: הועדה קוראת לראש העיר תל-אביב ומועצת העיר, לבטל את ההחלטה לסגור את חוות ניר אביב.

אילן שלגי: הועדה תבקר בחווה לפני סוף שנת הלימודים והיא מזמינה את ראש העיר להצטרף לביקור.

משה גפני: אני חושב שהסעיף הזה מיותר.

אילן שלגי: חברי, אני מקבל את דעתכם.

יוסי שריד: זה מפחית במקרה הזה מההחלטה.

יוסי שריד: אני מציע להוסיף עוד סעיף אחד.

ענבל גבריאלי: אני מציעה להוריד את המילה נדלניות.

ענבל גבריאלי: אולי יש להם כוונות אחרות.

יוסי שריד: אני מציע לא למחוק.

משה גפני: אני מציע לא למחוק.

יוסי שריד: את לא מכירה את העסקים בתל-אביב, ומי שם רוקח.

יוסי שריד: זה לא זר לעיריית תל-אביב וגם לא לראש עיריית תל-אביב.

אילן שלגי: הגב' בר, הדברים האלה אינם כדי לפגוע בכבודך או לגרוע ממעמדך כסגנית ראש המינהל ולא באלי טרטנר, אבל חשוב לנו שהמסר, שהדברים שהובעו פה יובאו לידיעת, אני לא כתבתי ראש העיר כי אני יודע שכרגע קשה לו לבוא לועדה.

אילן שלגי: לכן כתבתי מנכ"ל וראש המינהל.

אילן שלגי: אבל תביאו את הדברים,

אילן שלגי: בבקשה, בפני הדרגים הבכירים ביותר בעירייה, תקבלו כמובן גם מסמך בנושא.

יוסי שריד: אני מציע להוסיף עוד סעיף אחד.

יוסי שריד: הועדה מצידה תקיים מעקב אחרי הפעולות שנעשות על ידי עיריית תל-אביב שמכוונות למנוע או לבטל את ההחלטה לסגירת החווה.

משה גפני: אגב משרד החינוך לא בעניין בכלל?

אילן שלגי: לא, במקרה הזה באופן מפתיע המשרד לא בעניין.

אילן שלגי: זו הפעילות שנעשית בעיריית תל-אביב.

קריאה: הוא מקבל את החלטת העירייה.

שמואל גרוס: בשביל הפרוטוקול, שזה לא היתה פוליטיזציה.

שמואל גרוס: ובלי משרד החינוך.

אילן שלגי: הועדה תקיים מעקב אחרי פעילותה של עיריית תל-אביב, למנוע את סגירת החווה.

אילן שלגי: היות והקריאה היא לראש העיר ולחברי מועצת העיר אנחנו נשלח את ההחלטה גם לכל חברי מועצת העיר תל-אביב.

יוסי שריד: בהחלט.

אילן שלגי: תודה רבה לכולם, ושיהיה לכם בהצלחה.