ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 223, 2004-05-06 11:35

אילן שלגי: בוקר טוב, אנחנו שמחים להיות כאן היום.

אילן שלגי: זה נדחה פעם ועוד פעם, אנחנו מתנצלים.

אילן שלגי: שמענו על מט"ח, אנחנו רוצים לשמוע גם היום, ולהיות בקשר בהמשך.

גילה בן הר: ברוכים הבאים, תודה רבה שהגעתם.

גילה בן הר: אני יודעת את לוח הזמנים הצפוף מאוד שלך כחבר כנסת, אז אנחנו מאוד מעריכים.

גילה בן הר: אתה נמצא אתנו ולנו זה מאוד חשוב להציג מיהו מט"ח, מהו מט"ח, לאן מט"ח הולך, במיוחד לוועדת החינוך.

גילה בן הר: אולי דוקטור יוסי לוי, מורי ורבי כבר הרבה שנים, כאיש חינוך במערכת, ירצה להוסיף.

אילן שלגי: בשנה האחרונה הוא מלווה אותי כיועץ הוועדה.

גילה בן הר: נתחיל במצגת, ואחר כך השארנו זמן לשאלות.

גילה בן הר: אני מעריכה שגם לך יש הערות והארות אלינו, אשמח לשמוע כל דבר.

יוסי לוי: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולומר כמה מילים על מט"ח.

יוסי לוי: עבדתי כמנהל מחוז הרבה שנים.

יוסי לוי: הכרתי גופים חיצוניים, פנימיים ואחרים שהשתדלו לעשות למען מערכת החינוך.

יוסי לוי: הגוף שהשאיר את השם המרשים ביותר, תוכן, כלים ועוד היה מט"ח.

יוסי לוי: זאת ההזדמנות שלי לומר למר ישראל רגב, ששמו ייזכר לשנים רבות כמי שהוביל ברוח הנעימה, שותפות אמינה מערכת יחסים מאוד טובה במערכת החינוך.

יוסי לוי: הוא הדין לגבי הגברת גילה בן הר.

יוסי לוי: היה לי הכבוד להיות חלק ממינויה כמנהלת מחלקת מינהל החינוך של תל אביב, ואני שמח שהיא זו שנכנסת לנעליים הגדולות של מר ישראל רגב.

יוסי לוי: אני משוכנע שהיא תעמוד בזה, ותצליח לשמור על השם הטוב.

יוסי לוי: יותר קל לייצר שם טוב מאשר לשמור עליו, ואני מאחל לך בהצלחה, לך ולכל אנשי הצוות.

גילה בן הר: תודה רבה.

גילה בן הר: ננסה להראות כמה מוקדים עיקריים בתוך מט"ח.

גילה בן הר: נראה מעט ממתמטיקה – במיוחד לקחנו דווקא מתמטיקה כי היא עלתה די הרבה על סדר היום הציבורי, ואנחנו יודעים שמתמטיקה תהיה בסדר היום הציבורי במסגרת ועדת דוברת, מבחינת איך תוקפים את מוקדי הקושי של מערכת החינוך בישראל.

גילה בן הר: הגברת בוקי קמחי תעסוק בנושא של דמוקרטיה ומעורבות חברתית.

גילה בן הר: היא תראה מעט ממה שאנחנו עושים היום מול נוער בארץ.

גילה בן הר: מר זנד ידבר על ספריה וירטואלית, מתוך ניסיון להראות תחומים שונים שעוסקים בקשר בין טכנולוגיה ופדגוגיה.

גילה בן הר: הגברת פרוינד תעסוק בנושא של הערכה ומדידה, מתוך המודעות והחשיבות שאנחנו מייחסים לנושא ההערכה הפנים ארגונית וחוץ ארגונית.

גילה בן הר: הגברת רזאל תעסוק בנושא של מט"ח למען ילדים בעלי צרכים מיוחדים, נושא של החינוך המיוחד.

גילה בן הר: אני אומר כמה מילים לגבי היעוד של מט"ח, ואיך אנחנו רואים את עצמנו.

גילה בן הר: מט"ח הוא מרכז בעל שליחות חברתית.

גילה בן הר: הוא הוקם בשנת 71' על ידי קרן יד הנדיב, קרן רוטשילד, ראה את עצמו מאוד משמעותי בפריפריות, ודווקא עם תלמידים שבאים משכבות סוציו-אקונומיות נמוכות.

גילה בן הר: אני חושבת שהפיילוטים בפרוייקטים הראשונים שלו היו בישובים בדרום, נתיבות, יבנה עוד לפני שהיא התפתחה וכן הלאה.

גילה בן הר: מט"ח רואה את עצמו בעל שליחות חברתית גם היום, בכניסה לישובים שיש בהם מוקדי קושי, שיש בהם מצוקה לימודית חברתית, בניסיון לגייס משאבים כדי להפעיל באותם ישובים שאנחנו חושבים שגוף כמו מט"ח יכול לסייע להם בשיפור המערכת.

גילה בן הר: הוא מוביל בפיתוח והטמעה של אמצעים וסביבות למידה, הוראה והערכה משולבי טכנולוגיה, שהמטרתו המרכזית היא שיפור הישגים חינוכיים.

גילה בן הר: המטרה שלנו העיקרית היא, איך נסייע ביצירת סביבות לימודיות, מערכות למידה, לשיפור הישגים חינוכיים, תוך ייעוץ וליווי מערכות חינוך.

גילה בן הר: יש לנו רשויות, בתי ספר, גופים שונים, שמבקשים שנסייע לאיתור מוקדי הקושי ואיתור הצרכים שלהם, ונבנה אתם תהליך של שיפור המערכת.

גילה בן הר: מט"ח הגדיר לעצמו מספר ערכים, שהוא רואה אותם כערכים מרכזיים: מקצועיות, מחויבות לאיכות ומצוינות.

גילה בן הר: אנשים שעובדים היום במט"ח הם אנשים שעומדים בראש הפירמידה בתחומי הדעת השונים.

גילה בן הר: מספר האנשים בעלי תואר שני, שלישי במט"ח הוא מהגבוהים שנמצא היום בכל ארגון.

גילה בן הר: גוף שמנסה היום להיות בחזית הידע בתחומים שאנחנו מטפלים בהם.

גילה בן הר: חדשנות ולמידה מתמדת כמעט בכל תחום, כולל התייעצות עם מומחים בתוך הארץ ומומחים בחוץ לארץ כדי ללמוד על מערכות אחרות.

גילה בן הר: מה קורה היום ביבשת אמריקה, ביבשת אירופה מה נוכל ללמוד, איך אחרים התמודדו עם קשיים שלנו בתוך המערכת.

גילה בן הר: אחריות חברתית ומחויבות לקידום כל לומד, גם לומד שיש לו קשיים לימודיים, גם לומד במסגרת החינוך המיוחד, גם קבוצת המחוננים.

גילה בן הר: המחלקה למחוננים במשרד החינוך בנתה אתנו פרוייקט משותף, גם המגזרים השונים, אם זה המגזר הערבי, אם הדתי, ואנחנו כרגע מנסים גם לפתח למגזר החרדי, ולנסות לראות איך בצורה שקטה נוכל לקחת את מיומנויות היסוד שמשרד החינוך קבע, את תוכנית הליבה ולנסות להטמיע אותה במגזר החרדי.

גילה בן הר: אנחנו רואים את עצמנו כמחויבים ללקוחות לשירותים, ואנחנו גוף לא למטרות רווח, שמנסה להיות בעל עצמאות כלכלית.

גילה בן הר: אנחנו אחד הגופים שיכול לגייס כספי קרנות לפיתוח של מודלים ופיילוטים חדשים.

גילה בן הר: המשך שילוב פדגוגיה וטכנולוגיה, יש לנו תחום דעת פדגוגי, שאנחנו מאוד חזקים בו, זה החלק הטכנולוגי.

גילה בן הר: אנחנו מנסים לראות איך הטכנולוגיה תוכל להיות לשירות הפדגוגיה בשיפור הוראה, בשיפור למידה.

גילה בן הר: אנחנו יודעים שילדים נמצאים היום באתרי האינטרנט, אנחנו יודעים שלהורים יש קושי להגיע לאותם מקומות.

אילן שלגי: איזה שיעור מהילדים נמצא באינטרנט?

גילה בן הר: כשמר זנד יראה את הספרייה הוירטואלית של מט"ח, הוא יראה את מספר הכניסות בחודש לספריה הוירטואלית, וגם יראה לך את השעות שהם נכנסים, וגילאי הילדים, כדי להראות שהילדים נמצאים במאות אלפים בתוך המערכות.

גילה בן הר: השאלה איך אנחנו יכולים לגייס את המורים לאותן מערכות, ואיך אפשר לקחת אותן מערכות ולעבוד אתן בפרישה מאוד רחבה, לדוגמה במרכז המורים.

גילה בן הר: אנחנו יודעים היום שלא ניתן תמיד להביא את המרצה הטוב ביותר לכל ישוב בארץ, איך יכולים באמצעות מרכז מורים וירטואלי – ופה אנחנו עושים פרוייקט מאוד גדול עם משרד החינוך – להביא את המרצה הטוב ביותר למטולה, אבל שגם קבוצת המורים באילת תוכל ללמוד ממנו במסגרת של פורום מורים שיושב ולומד יחד.

גילה בן הר: אנחנו המו"ל הגדול ביותר לפיתוח ספרי לימוד.

גילה בן הר: אנחנו לא מוציאים ספר לימוד שלא עבר את אישור משרד החינוך.

גילה בן הר: יש ספרים שאנחנו עובדים על פיתוחם יחד עם צוותים של משרד החינוך, ולא פעם אנחנו שומעים צרכים שהמשרד מביא בפנינו, ואנחנו עוסקים בפיתוחים שלהם.

גילה בן הר: אנחנו יודעים שאחד ממוקדי הקושי של מערכות, זה מה משמעות של איסוף נתונים לפני קבלת החלטות, מה משמעות של להפוך את איסוף הנתונים לכלי לשינוי ולשיפור.

גילה בן הר: אנחנו חושבים שנוכל לסייע בנושא של מדידה והערכה למערכות שונות, אם זה בתי ספר, גופים שונים שמעורבים במערכת ואם זה משרד החינוך.

גילה בן הר: אנחנו מחכים לפרסום מסקנות ועדת דוברת.

אילן שלגי: יש גם סיכוי שיוקם גוף חדש.

גילה בן הר: אנחנו יודעים שיוקם גוף חדש, תאגיד להערכה, אנחנו גם יודעים שמדברים על אפשרות שכל בית ספר יבנה או יקנה את שירותי ההערכה.

גילה בן הר: אנחנו מקווים שלא יהיה שוק פרוע, שגופים שונים שאינם מקצועיים בתחום ההערכה יהיו בשטח, אלא גופים מקצועיים בלבד.

גילה בן הר: אנחנו רואים את עצמנו כאחד הגופים ואני מעריכה שיהיו גופים נוספים, שגם הם יחשבו שהם יכולים לתת שירותי הערכה.

גילה בן הר: כלי הערכה היום גם בתוך בית הספר וגם מחוצה לו הוא חובה.

גילה בן הר: רק אם נצא היום לניתוח מוקדי הקושי במתמטיקה בכיתות ה' ו-ח', ולראות אם יש מאפיינים משותפים למוקדי הקושי, האם יש מאפיינים משותפים למגזרים השונים, מה המשמעות של פתיחת תוכנית הלימודים הבאה על פי מוקדי הקושי הקיימים, וכדומה.

גילה בן הר: ייעוץ, ליווי ופיתוח מקצועי למסגרות השונות, אם זה מוסדות, בתי ספר, רשויות וכדומה, מבחינת ייעוץ וליווי בבניית תוכניות עתידניות.

גילה בן הר: אנחנו עובדים עם מוסדות חינוך שפונים אלינו באופן עצמאי או מחוזות שפונים אלינו – לפני מספר שבועות פנה אלינו מחוז מרכז עם הצוות הבכיר ביותר, כדי להעלות צרכים, ואיפה יכולה להיות חבירה לפיתוחים משותפים.

גילה בן הר: משפחות משקי בית, אנחנו רואים היום שהורים וילדים נמצאים ברמה הפרטנית בתוך אתרים.

גילה בן הר: מט"ח הוא בין הגופים היחידים היום שמצליח עדיין לתת הרבה מאוד מהשירותים חינם.

גילה בן הר: הספרייה הוירטואלית שלנו היא חינם, יש לנו מקראנט, דיגיטציה של כל המקרא מקוריינת ופעילויות שכל תלמיד יכול להיכנס בצורה עצמאית.

גילה בן הר: אנחנו מקווים שנוכל לתת שירותים מסוימים עדיין לכל האוכלוסייה.

גילה בן הר: אוכלוסיות ייחודיות, תלמידים בעלי צרכים מיוחדים, חינוך מיוחד, עולים, חרדים, מגזר דוברי ערבית ועוד.

גילה בן הר: אנחנו מנסים לראות איך נוכל לעבוד עם משרדי הממשלה השונים בתחומי חינוך, כי גם משרד העבודה והרווחה עוסק בחינוך, וגם משרד הקליטה עוסק בחינוך.

גילה בן הר: רשויות מקומיות, גם פה אנחנו עוקבים מה תהיינה המלצות ועדת דוברת לגבי מקומן של הרשויות.

גילה בן הר: האם הרשות תמשיך לנהל את החינוך, יוקמו תאגידים כאלה ואחרים, מי הלקוח שיהיה מולנו.

גילה בן הר: רשתות חינוך שונות, קרנות המלכ"רים.

גילה בן הר: אנחנו עובדים הרבה עם קרן יד הנדיב, שהיא זאת שהקימה אותנו, קרן אביחי, רש"י, סוכנות ג'וינט.

גילה בן הר: יש שיתופי פעולה עם הקרנות השונות, כשאנחנו מנסים לגייס את הקרנות לעבודה אתנו, כשאנחנו רואים שיש צורך מסוים שעולה מהמערכת, ויש מקום לפתח דבר חדש או לשפר דבר קיים.

גילה בן הר: אנחנו גם עובדים עם תפוצות, פדרציות, האיחוד האירופי.

גילה בן הר: אחת המטרות העיקריות שלנו היא במה נוכל לסייע בבניית סביבות למידה שמשפרות הישגים לימודיים.

גילה בן הר: המיקוד המרכזי הוא במיומנויות היסוד: שפה, מתמטיקה ומדעים ותקשוב, שאנחנו רואים אותם כיסוד לכל תלמיד להתקדם במערכת הלאה, כשברור שיש מעטפות נוספות שאנחנו נותנים להן דגש.

גילה בן הר: בית ספר וירטואלי, קורסים וירטואליים לבגרות, אם ברמת מורה פנים אל פנים, אם ברמת תלמיד שיכול ללמוד לבד קורס הכנה לבגרות.

גילה בן הר: הקמת מערכת של מתן שירותי הערכה ומדידה, אנחנו מאוד מקווים שיצרכו יותר ויותר את הנושא של הערכה ומדידה.

גילה בן הר: זכינו במכרז של משרד החינוך למיצב, אנחנו כרגע עובדים על הכנת המיצב לקראת שנת הלימודים הבאה.

אילן שלגי: אתם מכינים את הבחינה, ואתם גם תהיו אלה שאחר כך יבדקו אותה או שזו מערכת אחרת?

גילה בן הר: מערכת אחרת של המשרד, אנחנו רק בונים את הבחינה.

גילה בן הר: ראשי הוועדה הם אנשי משרד החינוך, המפמ"רים.

גילה בן הר: אנחנו יושבים עכשיו עם ראשי הוועדה בכל מקצוע ומקצוע, עבודה מאוד אינטנסיבית.

גילה בן הר: זכינו במכרז לפני חודש, ואנחנו צריכים לעשות את הפיילוט ביוני.

גילה בן הר: קיבלנו גם את הבדיקה של תוכנית החומש של המגזר הערבי בנושא של השפה הערבית במתמטיקה.

אילן שלגי: הוחלט שתהיה תוכנית חומש חדשה?

גילה בן הר: אני לא יודעת, בודקים את הקיימת.

גילה בן הר: אנחנו מקווים שנוכל להראות עבודה הכי מקצועית שיכולה להיות בנושא הזה, ואני חושבת שיש לנו כוחות מקצועיים טובים מאוד.

גילה בן הר: יש עבודה משותפת עם משרד החינוך.

גילה בן הר: תרבויות יישוביות משולבות תקשוב, היום הרשויות השונות מנסות לבנות פורטל ארגוני, איסוף נתונים, מערך מידע עירוני וכדומה.

גילה בן הר: לדוגמה, המערכת זקוקה לכל המידע שצריך להיות על מורים, במה מורים משתלמים, לאיזה סוגי השתלמות אנחנו זקוקים, מה הקשר בין הדיסציפלינה שהמורה מומחה בה לבין ההשתלמויות.

גילה בן הר: אלה הם איסופי נתונים שיוכלו לסייע למערכת מהם הצעדים הבאים שלה.

גילה בן הר: אני אעשה בחלק הזה הפסקה ונעבור למתמטיקה.

גילה בן הר: בחרנו את נושא המתמטיקה בשלב ראשון, ואחר כך נמשיך את שאר הנושאים.

שרה הרשקוביץ: אני אדבר על התפיסה הכוללת שלנו באופן עקרוני, ואחר כך אדגים, כאב טיפוס לפיתוח של תחומי תוכן אחרים, מהו תהליך של פיתוח מבחינתנו.

שרה הרשקוביץ: הוא מאוד ממוקד, מצד אחד תלמידים ומצד שני מקצועיות.

שרה הרשקוביץ: אנחנו לוקחים בחשבון התייחסות כוללת לכל תוכנית הלימודים שילד צריך לעבור בחייו במתמטיקה.

שרה הרשקוביץ: אנחנו רואים לנגד עינינו את הילד מגיל הגן ועד כיתה י"ב.

שרה הרשקוביץ: נכון שהפרוייקט המרכזי שלנו הוא בית הספר היסודי, אבל יש לנו קצת פיתוח לגן הילדים, פיתוח לעל-יסודי - יש לנו מודל מאוד מיוחד ולכן הוא בתפוצה יותר ניסויית ויותר קטנה.

שרה הרשקוביץ: אנחנו מקווים שהיא תתפתח יותר.

שרה הרשקוביץ: אנחנו מרגישים מחויבים כלפי כל מערכות החינוך: הממלכתי, הממלכתי דתי – אנחנו מתרגמים ומתאימים.

שרה הרשקוביץ: זה לא תרגום אחד לאחד, אלא יש התאמה.

אילן שלגי: במתמטיקה יש שוני בין המגזרים השונים?

שרה הרשקוביץ: לא, זו אותה תוכנית.

שרה הרשקוביץ: אנחנו משתדלים מאוד לקחת בחשבון את הרצוי לכל אחד מהם בתוך אותה תוכנית.

שרה הרשקוביץ: לגבי ערבית, יש מידה מסוימת של התאמות.

שרה הרשקוביץ: אפילו התאמה פשוטה, סביב המספר שבע ציירו מנורה, ולערבים המנורה לא בדיוק מדברת אז מצאנו משהו אחר שמדבר אליהם.

שרה הרשקוביץ: יש שם קושי עוד יותר גדול בכל מה שקשור לבעיות מילוליות, כי הבעיה של השפה המדוברת והשפה הספרותית והשפה שכתובה, יוצרת מגוון של אוסף מילים אחר שאפשר להשתמש בו, אוסף סיטואציות אחר שמתאים לילדים הערבים.

שרה הרשקוביץ: כך שאנחנו מאוד ממוקדים במה מתאים לאוכלוסייה הספציפית שאנחנו עובדים מולה.

שרה הרשקוביץ: הפיתוח, מבחינתנו, לא נגמר בכתיבת חומרי הלימוד, אלא כולל גם הדרכת מורים וחלק גדול מאתנו קשור להכשרת מורים, אם זה בהשתלמויות שאנחנו יוזמים או בהשתלמויות שמזמינים אותנו.

שרה הרשקוביץ: חלק מאנשי הצוות מלמדים במכללות, חלק מלמדים באוניברסיטאות, כך שאנחנו מאוד מעורבים בתהליך ההכשרה, הוא מאוד חשוב מבחינתנו, ואנחנו רואים אותו מצד אחד כתורם לפיתוח ומצד שני מקדם את הפיתוח.

שרה הרשקוביץ: ההדדיות בין הדברים נראית לנו חשובה.

שרה הרשקוביץ: אנחנו משתדלים מאוד לשלב טכנולוגיות, בתקופות מסוימות שילבנו יותר.

שרה הרשקוביץ: בשנתיים שלוש האחרונות היה צמצום, ואנחנו מקווים לפריחה מחודשת.

שרה הרשקוביץ: ההתאמה לכלל האוכלוסיות לא רק במובן של מיהם המגזרים השונים, אלא מי הם התלמידים השונים באופן פרטני בתוך הכיתה.

שרה הרשקוביץ: אם זה לתלמידים המתקשים עם תשומת לב מאוד מיוחדת, ובאותו אופן לתלמידים המתקדמים.

שרה הרשקוביץ: דבר חשוב מאוד הוא ההקפדה המדעית.

שרה הרשקוביץ: אנחנו מסתמכים על ספרות מקצועית עדכנית, מתייעצים עם מומחים, שחלקם יועצים שוטפים אצלנו בצוות, ובנושאים ספציפיים פונים למומחים באותם נושאים, בין אם זה מהארץ ובין אם זה מהעולם.

אילן שלגי: איך אתם משתלבים עם הניסוי שפרופסור יעקב כץ מדבר עליו, של חמש או שש שיטות - - -

שרה הרשקוביץ: אנחנו שתיים מתוך השש שמוערכות.

אילן שלגי: יש תקווה שהתוכניות החדשות תהפוכנה להיות חלק מובנה במערכת הלימודית, כבר נפטרנו מהשיטה התבניתית או שעוד יש איים שנוהגים על פיה?

שרה הרשקוביץ: יש איים, אבל הבדידים זה שלושה חודשים בכיתה א', אין דבר כזה שנקרא שיטת בדידים.

שרה הרשקוביץ: זה כמו להגיד שיטת העיפרון.

שרה הרשקוביץ: יש לה צדדים טובים ויש לה צדדים לא טובים.

יהודית גידלי: יש פער בין מה שאת חושבת לבין מה שקורה בשטח.

שרה הרשקוביץ: אם יהיה לנו זמן, יהיה מאוד מעניין להיכנס לממצאי ההערכה שעשינו בתקופה האחרונה, ואני בשמחה אציג אותם.

שרה הרשקוביץ: אנחנו עושים גם דברים אחרים לגמרי.

שרה הרשקוביץ: כרגע אנחנו עומדים מאחורי שתי גישות מרכזיות.

שרה הרשקוביץ: אחת היא הגישה התבניתית, עם שיפורים שלה, והשנייה היא גישה אחרת לגמרי.

שרה הרשקוביץ: זו גישה יותר חברתית, זה דומה למה שקורה היום בהולנד.

שרה הרשקוביץ: אנחנו מקיימים הרבה קשרים הדדיים עם העולם, מציגים בכינוסים.

שרה הרשקוביץ: בעוד שבוע אסע לסינגפור לתת להם סדנה על איך מפתחים יצירתיות במתמטיקה.

שרה הרשקוביץ: הם רוצים ללמוד מאתנו, וגם אנחנו לומדים מהם.

אילן שלגי: לטובת יחסי הציבור, פרסמו את זה שאתם נוסעים ללמד את הסינגפורים מתמטיקה.

שרה הרשקוביץ: יותר מזה, הם ביקשו מאתנו מאמר על איך אנחנו מלמדים פתרון בעיות מילוליות, ופרסמו אותו כמאמר פותח של הז'ורנל שלהם.

אילן שלגי: היינו במשלחת של ועדת החינוך והתרבות לסין, ושם התייחסו למערכת החינוך הישראלית כאל דבר הכי משובח והכי מוצלח בעולם.

אילן שלגי: הם לא תמיד מבינים את ההבדל בין ישראלים ליהודים.

אילן שלגי: יש לנו קרדיט, אבל אני בטוח שאתכם מכירים גם מקצועית.

שרה הרשקוביץ: כל מה שדברתי קודם היה יותר ארגוני, עכשיו אומר מה עומד באופן תפיסתי תכני מאחורי הגישה שלנו לפיתוח חומרי לימוד במתמטיקה.

שרה הרשקוביץ: הבעייתיות הגדולה ביותר במתמטיקה היא שזה תחום ידע מופשט.

שרה הרשקוביץ: הנקודה השנייה, שהיא יותר חזקה בגיל בית הספר היסודי, שהילדים בגיל בית הספר היסודי אין להם חשיבה מופשטת.

שרה הרשקוביץ: צריך לפתח את החשיבה המופשטת.

שרה הרשקוביץ: למדנו מהספרות המקצועית שהחשיבה המופשטת מבוססת על בסיס העשייה.

שרה הרשקוביץ: הרפלקציה על העשייה היא זו שיוצרת את ההפשטה.

שרה הרשקוביץ: כך שעצם העשייה ממש, מבחינת הילדים הצעירים, בעצמים ממש, שזה יכול להיות בדידים, כפתורים או כל עצם שמחזיקים בידיים, ועליהם פועלים – הם יוצרים את ההפשטה.

שרה הרשקוביץ: אצל הילדים היותר מבוגרים, זו יכולה להיות כבר עשייה על עשייה, על בסיס סכמות, ציורים, מודלים יותר מורכבים שרק מציירים אותם ועל גביהם דנים.

שרה הרשקוביץ: הלמידה היא למידה של עשייה והפשטה מתוך העשייה הזאת.

שרה הרשקוביץ: יש גישות שונות להוראת מתמטיקה, מבחינתנו מגיעים בסוף לידע הפורמלי המדויק, השפה המתמטית, התרגילים המתמטיים.

שרה הרשקוביץ: אנחנו לא מוותרים על הקפדנות המתמטית המאוד מאוד מוקפדת.

שרה הרשקוביץ: יש שחושבים שבגיל הרך אפשר לוותר על זה, אנחנו לא מוותרים.

שרה הרשקוביץ: הויכוח התחיל עם זה שהייתה טענה שלא צריך ללמוד את לוח הכפל בעל פה, והיה עלינו כעס גדול שבחומרים כתוב: השתדל ללמוד בעל פה עובדות אלה ואלה.

שרה הרשקוביץ: אנחנו חושבים שהילדים צריכים לדעת כך או אחרת, גם חלק מהעובדות בעל פה.

אילן שלגי: כלומר, אין לכם בעיה גם קצת להלחיץ את הילדים ולדרוש מהם.

שרה הרשקוביץ: אין לנו בעיה כזאת.

שרה הרשקוביץ: הבעיה היא אחרת, בין מה שאנחנו חושבים, עדיין יש מרחק עד שאנחנו מגיעים אל הילד.

שרה הרשקוביץ: תהליך הפיתוח הוא מאוד ארוך.

שרה הרשקוביץ: השורה האחרונה שלו היא, תהליך הפיתוח של פרק יש לו אורך חיים של כמעט שלוש שנים.

שרה הרשקוביץ: זה ברור שזה לא סדרתי, תת צוותים שונים עובדים על דברים שונים.

שרה הרשקוביץ: הפיתוח מתחיל מתוך היכרות עם הספרות המקצועית ועם מה שקורה בעולם, ובדיקה של מה התפיסות המוקדמות ביחס לאותו נושא לילד.

שרה הרשקוביץ: אנחנו יודעים שיש תפיסות מוקדמות שהן שגויות ותפיסות מוקדמות נכונות, וכאלה שהן נכונות חלקית, ואת כל זה צריך לקחת בחשבון.

שרה הרשקוביץ: נכתבת טיוטה ראשונה תוך כדי שהכותב עצמו עובד עם ילדים במספר מצומצם של בתי ספר.

שרה הרשקוביץ: על בסיס הטיוטה הראשונה והעבודה הצמודה לילדים בתוך בתי הספר, נכתבת טיוטה שנייה, שהולכת לקבוצה מצומצמת של מורים.

שרה הרשקוביץ: הכותבים עובדים עם המורים, מדריכים אותם, מדברים אתם, מקבלים מהם משוב.

שרה הרשקוביץ: זה ניסוי שני כבר, שהוא בקבוצה מאוד מצומצמת.

שרה הרשקוביץ: רק אחריו נכתבת מהדורת ניסוי, שהולכת ל-25 בתי ספר, מ-25 מקומות שונים ברחבי הארץ, על כל מגוון טעוני הטיפוח.

שרה הרשקוביץ: הניסוי הנוכחי שלנו נערך בבתי ספר טעוני טיפוח מ-103 עד 288, שזה טווח גדול וממצה את האוכלוסיות השונות.

שרה הרשקוביץ: על בסיס 25 בתי הספר האלה אנחנו מנהלים מערכת הערכה מאוד מוקפדת ודקדקנית.

שרה הרשקוביץ: עוקבים באופן מאוד קפדני אחרי ביצועי הילדים, תגובות המורים, תגובות המדריכים.

שרה הרשקוביץ: רק אחרי איסוף כל האינפורמציה הזאת אנחנו מגיעים לעיבוד גרסה סופית, מגישים אותה לאישור ספרי לימוד.

שרה הרשקוביץ: אנחנו לא מוציאים שום דבר ללא אישור ספרי לימוד, זה דבר מאוד חשוב מבחינתנו.

שרה הרשקוביץ: בסוף זה מגיע להפקה מסחרית.

שרה הרשקוביץ: זה תהליך מאוד ארוך, שנגמר במהדורה מסחרית, אבל כיוון שהניסויים כל כך מוקפדים, אנחנו עולים על הרבה תופעות מדעיות חדשות שמעניינות את העולם.

שרה הרשקוביץ: אנחנו מפרסמים אותם בספרות המקצועית, בז'ורנלים בסינגפור ובאירופה ומציגים אותם בכנסים בעולם.

שרה הרשקוביץ: בקיץ יצאו שלושה חברים מהצוות לכנס בנורבגיה, להציג מאמרים שנכתבו בצוות.

שרה הרשקוביץ: הצגתי תהליך כתיבת פרק אחד, אבל בשנת לימודים יש 15 פרקים, ויש תהליך שמחבר יותר.

יוסי לוי: האם היה לכם ניסיון לחבר בין האוריינות הלשונית שפתית לבין לימודי המתמטיקה?

יוסי לוי: שאלה שניה, טיפלתם בהוראת המתמטיקה וסיוע בהוראת המתמטיקה משך שנים רבות.

יוסי לוי: האם בשנה האחרונה בדקתם מה קרה עם בתי הספר שטיפלתם בהם, מבחינת הנתונים?

שרה הרשקוביץ: עשינו שני דברים, אחד זה תהליך הערכה של החומרים שלנו.

שרה הרשקוביץ: דבר שני, על המיצב של לפני שנה - - -

יוסי לוי: אני מדבר על המבחנים הבין-לאומיים, ה-OECD.

שרה הרשקוביץ: הפיזה מתייחס לגלאי 15, 16, ששם לא היינו, שם התפוצה שלנו מאוד מצומצמת, ובתוכנית מאוד שונה.

שרה הרשקוביץ: המאסה הקריטית שלנו היא בבית הספר היסודי, שם המיצב הוא המבחן הרלוונטי.

שרה הרשקוביץ: הגשנו רשימה של כ-100 בתי ספר, שאנחנו יודעים שעובדים לפי החומרים שלנו לדוקטור גילי שיל, ומה שהתקבל זה שהם עומדים בממוצע של מדינת ישראל, שהיה 78.

שרה הרשקוביץ: לשאלה הראשונה שלך, השפה באה לידי ביטוי במתמטיקה בשני היבטים.

שרה הרשקוביץ: היבט אחד זה בכל מה שקשור לבעיות מילוליות, והנושא השני הוא הוראות לתלמידים איך לבצע דברים.

שרה הרשקוביץ: כל מה שקשור להוראות עובר עריכה לשונית מאוד מוקפדת, של אנשים שזה מקצועם, שיודעים איך לדבר לילדים בשפה הנכונה.

שרה הרשקוביץ: לגבי בעיות מילוליות, אנחנו הקבוצה הכמעט יחידה בעולם, שפתרון בעיות מילוליות מבחינתנו, הוא לא רק: למדת כבר 2 ו-3, אתן לך סיפור שקשור ל-2 ועוד 3.

שרה הרשקוביץ: גם הסיפור של 2 ועוד 3, יש בעיות של שני חרוזים ועוד שלושה חרוזים, כמה הם ביחד.

שרה הרשקוביץ: יש בעיות מאוד קשות, אני יכולה לשאול: לי יש שני חרוזים, אבל מספר החרוזים שלי קטן ב-3 ממספר החרוזים שלך, כמה חרוזים יש לך.

שרה הרשקוביץ: יש לנו תהליך מאוד מוקפד של הוראת בעיות מילוליות, דרך המבנה השפתי.

שרה הרשקוביץ: אנחנו מאוד משתדלים, וכל הזמן לומדים, אבל התהליך הזה של לשים לב באופן מאוד דקדקני לשפה, זה בלב העניין מבחינתנו.

שרה הרשקוביץ: תחומי הפעילות שלנו זה פיתוח חומרי לימוד כתובים וטכנולוגיים, הדרכה והשתלמויות מורים.

שרה הרשקוביץ: היוזמה האחרונה – שהתחילה עם כניסתה של הגברת בן הר – מכיוון שחשובה לנו התפיסה הכוללת של הוראת המתמטיקה, כינסנו לפני כחצי שנה קבוצה של החוקרים הבכירים ביותר להוראת המתמטיקה מכל אחת מהאוניברסיטאות.

שרה הרשקוביץ: פנינו באופן אישי אל אנשים מכל אחד מהמקומות, ואמרנו שנחשוב יחד מה אנחנו עושים לטובת החינוך המתמטי במדינת ישראל.

שרה הרשקוביץ: נושא חם מאוד שעלה באותו רגע היה ועדת דברת, והמשימה הראשונה הייתה, מה אנחנו, כקבוצה של נציגים משבע אוניברסיטאות ועוד שני אנשים ממט"ח, רוצים להציע לוועדת דברת.

שרה הרשקוביץ: גייסנו לאותה קבוצה גם שני אנשים המובילים היום את הוראת המתמטיקה, פרופסור דן אמיר, יו"ר ועדת המקצוע, ואת דוקטור חנה פרל, המפמ"רית החדשה.

שרה הרשקוביץ: ביקשנו תמיכה של מספר מתמטיקאים מהאוניברסיטאות, כמו פרופסור מגידור מהאוניברסיטה העברית, ופרופסור עדי שליט ממכון וייצמן.

שרה הרשקוביץ: הצענו הצעה שבגדול התמקדה בשלושה צירים מרכזיים.

שרה הרשקוביץ: דבר ראשון, שאליו דחף פרופסור מגידור, הוא מהו דמות בוגר המתמטיקה במדינת ישראל.

שרה הרשקוביץ: בנינו פרופיל ראשוני של התפתחות לימוד המתמטיקה, כך שיענה מצד אחד על התלמידים שלא ילכו לתחומים האקדמיים, וכלה באלה שיעסקו במתמטיקה באוניברסיטאות.

שרה הרשקוביץ: פרופסור אמיר אמר שהוא ייקח את זה כקו מנחה לוועדת המקצוע, לחשיבה המחודשת על הוראת המתמטיקה.

שרה הרשקוביץ: פרק אחר דיבר על הכשרת מורים והתפתחות מקצועית של מורים, שלאור הפרסומים כרגע של הוועדה נראה שהרבה מההמלצות מתקבלות.

שרה הרשקוביץ: הפרק השלישי היה ארגון לימודי המתמטיקה החל מבתי הספר וכלה במפמ"רות ובהסתכלות הכללית.

שרה הרשקוביץ: קיבלנו כבר רמזים שהדוח היה משמעותי לוועדה.

שרה הרשקוביץ: הקבוצה הזאת ממשיכה לעבוד כרגע, פחות או יותר על אותם שלושה מישורים, ומישור נוסף של איך להסתכל באופן מערכתי ארצי על כל מה שבין חומרי הלמידה במדינת ישראל, ובעיקר בהסתכלות על החטיבה העליונה, כי שם הגופים השונים שמפתחים דברים יוצאים מן הכלל, מגיעים היום ל-10% מהאוכלוסייה.

שרה הרשקוביץ: 90% מהאוכלוסייה, לימודי התיכון שלהם מבוססים על ספרי תרגילים, וכולנו באים בטענות שלא לומדים מתמטיקה.

שרה הרשקוביץ: אנחנו רוצים לעשות מאמץ משותף להביא את הדברים באופן יותר מהותי.

שרה הרשקוביץ: אנחנו 30 איש בצוות, שמתוכם 12 אנשים בעלי תואר שלישי, אנשים שהם לא בעלי תואר שני או שלישי זה כל הצוות שתומך בנו, של גרפיקה, הפקה, מזכירות.

שרה הרשקוביץ: אנחנו מלווים על ידי שני פרופסורים, משתדלים להיות מקצועיים ככל שאפשר.

שרה הרשקוביץ: תודה.

טובה מיטלמן-בונה: למט"ח יש פרוייקטים מגוונים ורבים, שקשורים ללמידה מרחוק, גם לתלמידים וגם למורים.

טובה מיטלמן-בונה: אנחנו פרושים במספר גדול מאוד של בתי ספר בארץ.

טובה מיטלמן-בונה: קרוב ל-50,000 תלמידים לומדים אצלנו, חלקם מן היסודי, חלקם מחטיבות ביניים וגם מחטיבות עליונות, עד רמת בגרות.

טובה מיטלמן-בונה: יש לנו דגמים שונים של הוראה מרחוק שכוללים תיכון וירטואלי, שבמסגרתו יש לנו קורסים מלאים, קורסי עזר וקורסים ללמידה עצמית של תלמידים, קורסים שמשולבים עם מורה ממט"ח וקורסים שמשולבים עם מורה בכיתה, עד לרמת בגרות, למשל בלשון, פסיכולוגיה ועוד.

טובה מיטלמן-בונה: יש לנו סדרה מאוד גדולה של פרוייקטים מתוקשבים, בעיקר באוריינות, מדעים, גיאוגרפיה, היסטוריה ועוד.

טובה מיטלמן-בונה: יש לנו גם פרוייקט שמשלב חונכות וירטואלית.

טובה מיטלמן-בונה: זה פרוייקט קטן ובינתיים מאוד יקר, שמשלב חונכות של קצינים מהצבא, ביחידה 8200, שתומכים בילדים בפריפריה בתחומי הדעת של מתמטיקה ופיזיקה, במטרה להוות מודל אחר של התפתחות אישית, וגם לסייע לילדים האלה להגיע ללימודי מתמטיקה ופיזיקה ברמות גבוהות.

טובה מיטלמן-בונה: מדובר על ילדים שבאופן טבעי לא מגיעים לשם.

אילן שלגי: הלימוד הוא מול בודדים, מול כיתות?

טובה מיטלמן-בונה: מול קבוצות של תלמידים.

טובה מיטלמן-בונה: הילדים נרשמים בדרך כלל דרך בית הספר.

טובה מיטלמן-בונה: בכל הפרוייקטים שלנו בתי הספר, המנהלים, המורים והיועצות מעורבים בהפניה וההכוונה של הילדים.

טובה מיטלמן-בונה: ההתמודדות היא בדרך כלל מול קבוצות של תלמידים, אם כי יש התערבויות מרמת הפרט – של משוב אישי – ועד רמת הכיתה כולה.

טובה מיטלמן-בונה: השכיח יותר הוא קבוצות קטנות של תלמידים.

אילן שלגי: בית ספר יכול לקנות אצלכם חבילה אתם מלווים אותה ובית הספר מפעיל אותה?

טובה מיטלמן-בונה: כן.

טובה מיטלמן-בונה: יש דגמים שונים של התקשרות עם בית ספר.

טובה מיטלמן-בונה: בית הספר יכול לקנות חבילה שמורים שלו מפעילים, הוא יכול לקנות חבילה שאנחנו יחד עם המורים מפעילים, והוא גם יכול להפנות תלמידים ללמוד בקורסי עזר שאנחנו תומכים בהם, עם מורים שלנו.

אילן שלגי: ראינו קורס וירטואלי בבית ספר בעפולה, אני לא יודע אם זה קשור אליכם.

טובה מיטלמן-בונה: כל פרוייקט מתוקשב הוא גם קורס וירטואלי.

טובה מיטלמן-בונה: יש לו סביבת למידה שמנוהלת על ידי המורה, שלתוכה תלמיד נכנס עם שם משתמש וסיסמה, שבתוכה יש חומרי למידה, שיושבים ברשת.

טובה מיטלמן-בונה: יש חומרי למידה כתובים, חומרי למידה ויזואליים, הפניות לאתרים, פעילויות לימודיות, כל מה שרשת יכולה להציע.

טובה מיטלמן-בונה: התלמיד עושה עליהם מניפולציות לימודיות בהכוונה של מורה.

טובה מיטלמן-בונה: מורה מרחוק שתומך בו, בלי שהוא רואה אותו פנים מול פנים.

טובה מיטלמן-בונה: יש יחידות לימוד מוגדרות בזמן, למשל בין יום שלישי השבוע לבין יום רביעי בשבוע הבא יש לקרוא מאמר, לדבר עליו בפורום, לעשות עליו פעולת חקר ולשלוח למורה במייל, שמגיב בתגובה אישית.

טובה מיטלמן-בונה: יש גם לעשות פעולה עם שניים או שלושה חברים, שכוללת סקר שעושים פיזית ומדווחים עליו ברשת.

אילן שלגי: איפה משתלב פה המורה של הכיתה?

טובה מיטלמן-בונה: לחלק מהפרוייקטים המתוקשבים יש תוכנית לימודים שמשתלבת עם תוכנית הלימודים של המורה בכיתה.

טובה מיטלמן-בונה: אם יש קורס וירטואלי שמחליף למידה בכיתה, בית הספר אומר לתלמיד שאם הוא נרשם לקורס גיאוגרפיה ברשת הוא לא לומד גיאוגרפיה בכיתה.

טובה מיטלמן-בונה: הוא מקבל ציון מהמורה הוירטואלי, הציון הזה נכנס לתעודה, הוא חלק מציון המגן, אם זה קורס לבגרות.

טובה מיטלמן-בונה: זאת למידה לכל עניין ודבר, ומתוקף זה עוברת הרבה מאוד בקרה שהיא באמת שוות ערך.

טובה מיטלמן-בונה: זה פתוח רק למי שנרשם, זה לא וולונטרי.

טובה מיטלמן-בונה: יש לנו הרבה מאוד עבודה סביב הנוכחות בקורסים וירטואליים, כיוון שלכיתה חייבים להגיע, גם אם לפעמים המחשבות משוטטות במקום אחר.

טובה מיטלמן-בונה: ברשת אם אדם נכנס והוא לא פעיל לא רואים אותו, לא יודעים שהוא היה שם.

טובה מיטלמן-בונה: יש לנו הרבה התמחות ועבודה עם המורים הוירטואליים ועם מסגרות התמיכה בבית הספר, שהילדים יהיו פעילים, שהם לא יהיו רק רשומים לקורס.

אביאל אהרון: רק ילד שבית הספר שלו רכש מכם את החבילה יכול להירשם?

טובה מיטלמן-בונה: אם אנחנו רוצים שזה יהיה קורס לבגרות והציון ייכנס לתעודה, רק ילד שקיבל הרשאה מבית הספר ללמוד בקורס מחליף מורה בכיתה יכול להירשם.

טובה מיטלמן-בונה: זה יכול להיות ילד שבית הספר רשם אותו או ילד שבית הספר הפנה אותו להירשם.

טובה מיטלמן-בונה: למשל, קורסי עזר לקראת הבגרות, הילד לומד במסגרת הרגילה בכיתה, אין לו כסף ללכת לשיעור פרטי, אז יש את הפרוייקט המתוקשב של משרד החינוך, של למידה מרחוק באמצעות קורסים וירטואליים לילדים ביישובי אופק - - -

אילן שלגי: אבל יש לו מחשב בבית.

טובה מיטלמן-בונה: לא בהכרח.

טובה מיטלמן-בונה: אם אין לו בבית מחשב ואינטרנט, בית הספר מתחייב לדאוג לו, או לפתוח בבית הספר עצמו אחר הצהרים או במקום קרוב, תפוח, אשכול פיס, ספרייה עירונית.

טובה מיטלמן-בונה: כלומר זה מחייב מערך תמיכה ארגוני, פדגוגי, מנהלי כדי שהדברים האלה יקרו.

טובה מיטלמן-בונה: חלק גדול מאוד ממה שאנחנו יודעים לעשות זה לדבר עם רשויות, עם בתי ספר, עם ארגונים, איך לתמוך בכל הפעילות הזאת.

טובה מיטלמן-בונה: שהקורס לא יהיה ברשת והילד יהיה בבית ולא ילמד אותו.

טובה מיטלמן-בונה: בחרתי להראות לכם במבט עין איך נראה פורום כזה בשקף שלפניכם, במקרה זה, שיעור סוציולוגיה.

טובה מיטלמן-בונה: כמובן שכל הקורסים וכל הפרוייקטים מבוססים על תוכניות הלימודים של משרד החינוך.

טובה מיטלמן-בונה: אם זה קורס לבגרות, הוא מאוד מדוקדק, ובשקף הזה הילדים מקבלים מטלה אותנטית.

טובה מיטלמן-בונה: אם היה לנו זמן הייתם רואים את אורך הטקסטים שהילדים כותבים, הם כותבים טקסט של עמוד או יותר.

טובה מיטלמן-בונה: המורה מגיבה לילדים, מתפתחים דיונים בין ילדים.

טובה מיטלמן-בונה: הם מדברים על נושאים אקטואליים ורלוונטיים לחייהם, ודרך העניין שיש להם בנושא הם לומדים את המושגים בסוציולוגיה ולומדים לעשות ניתוח, וזה מה שהם נדרשים לעשות בבגרות.

אביאל אהרון: נכנסים כל הילדים בכיתה?

טובה מיטלמן-בונה: הילדים שרשומים לקורס הזה.

טובה מיטלמן-בונה: יש לנו מצבים שבהם ילדים לומדים עם מורה פנים אל פנים, כי הם צריכים יותר את התמיכה של פנים אל פנים, אבל במקום שיהיו למורה 40 ילדים בכיתה, יש לו עשרה ילדים שאתם הוא עובד פנים אל פנים, ויתר ה-30 לומדים ברשת.

טובה מיטלמן-בונה: המורה בכיתה מקבל דיווח איך הם לומדים, מה הם לומדים, מהם ההישגים שלהם, איפה הם נמצאים.

טובה מיטלמן-בונה: אם יש מורה בכיתה ומורה ברשת, העניין של התיאום בין שני המורים האלה הוא מאוד חשוב.

אביאל אהרון: אז יש לילדים שעות שלא מופיעות במערכת כי הם לומדים מהבית.

טובה מיטלמן-בונה: לא כולם, חלק מהילדים לומדים בבית הספר.

טובה מיטלמן-בונה: הם יכולים לבוא למעבדת בית הספר או שהם נשארים אחר הצהרים.

טובה מיטלמן-בונה: חלק גדול מאוד מהילדים אוהבים לעבוד אחר הצהרים, למרות שבית הספר מוכן לתת להם ללמוד בתוך שעות הלימוד.

טובה מיטלמן-בונה: הבונוס הזה, שהם לא צריכים להיכנס לכיתה ולשבת בה, אפילו אם זה שעה בשבוע, מאוד מאתגר אותם ללמוד בקורס כזה.

טובה מיטלמן-בונה: יש לנו פורום פתוח, כללי, לתגובות חברתיות של ילדים, יש המון תגובות של: אני יושב עם פיג'מה וכוס שוקו ועושה שיעורי בית, מי היה מאמין.

טובה מיטלמן-בונה: אנחנו רואים שילדים לומדים בקורסים הוירטואליים האלה כל שעות היממה.

טובה מיטלמן-בונה: אני רוצה גם לדבר על סביבות למידה מתוקשבות למורים.

טובה מיטלמן-בונה: הוזכר מרכז המורים המתוקשר, שהוא יזמה של מט"ח, האוניברסיטה הפתוחה ומשרד החינוך, שמטפל בתהליך ההכשרה של המורים in service.

טובה מיטלמן-בונה: משנת 2000 למדו במסגרת הזאת למעלה מ-5,000 מורים ב-50 קורסים.

טובה מיטלמן-בונה: יש הרבה מאוד אתרים שמלווים את הקורסים שקיימים.

טובה מיטלמן-בונה: היום אנחנו עושים את הצעדים לקראת העברת המודל הזה לאחריות יותר גדולה ומשותפת של משרד החינוך בראייה מערכתית.

אילן שלגי: האם יש גורמים, נוספים לכם, שמביאים את המורים למחשב?

טובה מיטלמן-בונה: כן, יש מערכת גדולה של המשרד של מדריכים ומנחים, שעוסקת בעניין הזה.

טובה מיטלמן-בונה: אבל כשאנחנו מדברים על שילוב טכנולוגיה בהוראה, עד שמורה לא מתנסה בשילוב טכנולוגיה בהוראה כתלמיד, מאוד קשה לו לשבת כמורה.

טובה מיטלמן-בונה: אנחנו מציעים שני כיווני פעילות, קורסים שממוקדים בתוך דיסציפלינות, ויש היום כשבע דיסציפלינות.

טובה מיטלמן-בונה: אנחנו פועלים גם ברמה של אתרי קהילה דיסציפלינרית, כדי לתת את מגוון האפשרויות למורים.

טובה מיטלמן-בונה: לקורסים שמכשירים את המורים יש מצד אחד דגש על למידה עדכנית ותיאורטית, ומצד שני מלמדים את הדברים האלה על מנת לשלב את זה אחר כך בעבודה.

טובה מיטלמן-בונה: זאת לא רק למידה לשמה, כדי שהאישיות והידע של המורה יתפתחו, אלא עם דגש יישומי.

טובה מיטלמן-בונה: יש קבוצות תמיכה של מורים שמעבירים טיפים, חומרים, נוצר מאגר מידע גדול מאוד, שמורים משתפים זה את זה בתוכו.

טובה מיטלמן-בונה: העובדה שזה נגיש לכל מורה, זה זמין, זאת תרומה מאוד גדולה למורים.

טובה מיטלמן-בונה: עדיין, המורים בראש אחד לפחות אחרי התלמידים.

טובה מיטלמן-בונה: התלמידים מקדימים אותם מבחינת הכניסה, השימוש, המיומנות, ואנחנו רואים שתלמידים מושכים אחריהם מורים.

טובה מיטלמן-בונה: לחלק מאוד גדול של התלמידים – לא לכולם – זה מאוד מתאים.

יוסי לוי: אם תורשה לי הערה, המחשב בתוך עשור שנים ייצא מבית הספר, בגלל מה שתיארת עם המורים המהססים, בשל העובדה שעל 300 תלמידים בבית הספר יש מעבדת מחשבים אחת.

יוסי לוי: הם לא מגיעים, יש להם שעה אחת בשבוע.

יוסי לוי: בסופו של דבר, כיוון שהילדים הם הדינמיים והקולטים, המחשב יהיה בבית.

יוסי לוי: לכן, נדמה לי שמרב המאמץ צריך להיות עצמאות וירטואלית של תלמידים.

אילן שלגי: שמעתי לאחרונה חזון שונה מפרופסור חיים הררי, שאמר שתוך כמה שנים כל תלמיד יבוא לבית הספר עם לפ-טופ.

טובה מיטלמן-בונה: נכון.

טובה מיטלמן-בונה: אני מסכימה שצריך להסתכל על התלמידים כאוכלוסיית יעד, ולא לעבוד רק דרך המורים ובתי הספר.

טובה מיטלמן-בונה: התלמידים יגררו את המורים להיכנס לרשת.

טובה מיטלמן-בונה: אני חושבת שצריך להרחיב – במיוחד נוכח המחשבה למעבר לחמישה ימי עבודה ויותר שעות בבית הספר – את המחשבה, ולראות איך פורצים את גבולות הכיתה הפיזית ומאפשרים לתלמידים מכל מקום נגישות ללמידה.

טובה מיטלמן-בונה: לא מוכרחים לשבת בכיתה הפיזית, אפשר לשבת בכל מיני מקומות אחרים.

אילן שלגי: אנחנו צריכים לפרוץ את המסגרת שקיימת מהמאה ה-19 ואולי קודם, של כיתה, מורה, לוח וגיר.

טובה מיטלמן-בונה: במסגרות של הפרוייקטים שתיארתי, אנחנו רואים שהדבר הזה מתחיל להתהוות.

טובה מיטלמן-בונה: עדיין 50,000 תלמידים, יחסית לכמות התלמידים במדינת ישראל, זה לא מספיק.

גילה בן הר: תמיד נצטרך את המורה בכיתה, נצטרך מורים מתאימים.

גילה בן הר: יש פה משימה לאומית, יש לנו קרוב ל-100,000 מורים, שינוי אסטרטגית הלמידה.

גילה בן הר: תודה, גברת קמחי, בבקשה.

בוקי קמחי: אני רוצה להציג את התחום של חינוך אזרחי במט"ח, שעוסק באזרחות, דמוקרטיה וחברה.

בוקי קמחי: את בני הנוער שעובדים אתנו חלקכם פגשתם בין בסביבות וירטואליות – ראיתי אותך, חבר הכנסת שלגי מגיב בכנסת צעירה לתלמידים ששאלו שאלות – ותלמידים שלנו מגיעים לכל מיני ועדות כנסת.

בוקי קמחי: העיקרון שמנחה אותנו הוא היישום של דוחות קרמניצר ושנער.

בוקי קמחי: אני חושבת שאנחנו מהגופים הבודדים שלקחו את הדוחות האלה ברצינות, מעולם לא שמו אותם מתחת לשטיח אלא על השולחן, וראו בהם מסמכי עבודה רציניים.

בוקי קמחי: אייחד את הדיבור לחינוך אזרחי, אבל אנחנו עוסקים גם בתחום של מורשת.

בוקי קמחי: התפיסה היא שחינוך לאזרחות צריך להיות נחלתם של כל התלמידים בכל מערכת החינוך, וזה תהליך מתמשך ומקיף, ובטיפוח של אקלים אזרחי בבתי הספר.

בוקי קמחי: זה אומר כבוד, זה אומר שוויון, וכל הערכים שיושבים שם.

בוקי קמחי: במט"ח אנחנו עוסקים בפיתוח של תכנים - - -

אילן שלגי: באיזה כיתות?

בוקי קמחי: מבית ספר יסודי ועד חטיבות ביניים וחטיבה עליונה, וסביבות למידה במשמעות של סביבות למידה מתוקשבות.

בוקי קמחי: כלומר, אתרים ברשת שמאפשרים למידה משותפת, פריצה של גבולות כיתה, שנותנים אפשרות לתלמידים ממגזרים שונים ללמוד יחד, ומתוך התפיסה הבסיסית שכל התלמידים הם אזרחים, וכל המורים אזרחים, וצריך ללמוד להיות אזרחים במדינה יהודית דמוקרטית.

בוקי קמחי: ראינו לנגד עינינו, ואנחנו רואים, את הצורך האדיר בקידום והכשרה של לימודי האזרחות כדיסציפלינה.

בוקי קמחי: אנחנו מאוד משתדלים לתרום לכך שלמקצוע הזה יהיה מקום מכובד במערכת, שייכנס בכל שכבות הגיל.

בוקי קמחי: את תרומתנו ותובנותינו אנחנו רואים בבתי הספר שאנחנו נכנסים אליהם, שהתלמידים רואים במקצוע הזה מקצוע מעניין, ושמורים מדברים על יוקרה של המקצוע בבית הספר, וזו אחת מהמטרות ששמנו לנו.

בוקי קמחי: מטרה נוספת היא העשרה בתחומים שונים, ואני מדברת גם על סביבות מתוקשבות, גם על עבודה בבתי ספר עם צוותי מורים, עם צוותי תלמידים, כניסה למערכות כמו בתי ספר שאינם דמוקרטיים, והכנסת איים של דמוקרטיה לבתי ספר.

בוקי קמחי: אם מסתכלים על הבוגר הרצוי בסוף התהליך הזה, היינו רוצים שתהיה לו הבנה במורכבות של המציאות הפוליטית, הכלכלית והחברתית בישראל.

בוקי קמחי: אנחנו מפתחים כל הזמן פדגוגיות והבאת תכנים באופן שיהיו רלוונטיים לתלמידים, שיהיו מעניינים, שיאפשרו להם להיפגש עם המרכיבים האלה, לעבוד אתם, ויכולת להתייחס לכל מה שקורה כאן מסביב.

בוקי קמחי: מצד אחד אנחנו מדברים על הזיקה למשותף, על האזרחות המשותפת לכולנו, מדברים על מערכות בהן מפגישים תלמידים יהודים וערבים, דתיים וחילוניים.

בוקי קמחי: חשוב גם המשותף וגם השונות, הרב תרבותיות המורכבות.

בוקי קמחי: מרכיבי הדמוקרטיה הישראלית על כל בעיותיהם, על הדרך בה נפגשים תלמידים ומורים אתם, אנחנו מנסים כל הזמן לפצח אותם בתוכניות שלנו, להביא אותם בצורה שאפשר להתמודד אתם, אפשר לנהל אתם סוג של שיח ולחשוב מה ניתן לשפר, במה ניתן להיות מעורבים.

בוקי קמחי: נגישות לממשל זמין ומידע אזרחי.

בוקי קמחי: כאן העבודה בסביבות של טכנולוגיה והרשת, חברנו למגמה שהוביל חבר הכנסת מיכאל איתן, שדיבר כבר מזמן על ממשל זמין, וניסינו לתרגם את זה.

בוקי קמחי: איך מחנכים תלמידים, שהם אזרחים כבר עכשיו, להבין את המהויות של ממשל זמין מבחינת מידע, מבחינת שירותים, מבחינת שקיפות של מערכות.

בוקי קמחי: תלמידים ומורים נחשפים לזה בתוכניות שונות, ואנחנו מקוים שהם לוקחים את זה אתם ומעבירים את זה גם להוריהם.

בוקי קמחי: חשיבה אזרחית ביקורתית, שמבוססת על ידע ותפיסה ערכית.

בוקי קמחי: זו תימה שמובילה אותנו.

בוקי קמחי: אנחנו מצפים שהבוגרים של התוכניות יודעים לעשות את זה, יודעים להסתכל ויודעים לא רק לבקר אלא גם להציע שיפורים, להבין שהדברים מורכבים לפעמים יותר ממה שהם נראים, ושבבסיס עומדות תפיסות ערכיות.

בוקי קמחי: עידוד מעורבות וחברות פעילה בחברה האזרחית.

בוקי קמחי: אנחנו מנסים להביא את המושג של חברה אזרחית כמושג שמשותף לכולנו, שהוא בהתפתחות.

בוקי קמחי: עכשיו אנחנו קצת ברגרסיה, אבל הייתה תקופה שדברנו על זה שהחברה האזרחית מתעצמת בישראל.

בוקי קמחי: אמנם גם היום מדברים על זה, אבל אנחנו מרגישים שהמושג הזה קצת ננגס.

בוקי קמחי: חלק מהחשיבה שהאזרחים הם הריבונים, ואזרחים צריכים לעשות למען עצמם ולקדם מהלכים שהם מאמינים בהם, יושבים פה עמוק בתפיסות.

בוקי קמחי: גם אנחנו, מתוך שאנחנו חברים בחברה האזרחית כמלכ"ר, עושים שותפות עם גופים שונים.

בוקי קמחי: לפניכם דוגמה מתוך אתר כנסת צעירה, שהוא שיתוף שלמט"ח עם סנונית ועם הכנסת, שפתוח לציבור הרחב.

בוקי קמחי: מועלים בו נושאים לדיון, שהם נושאים שהכנסת עוסקת בהם, שהם רלוונטיים לאזרחים.

בוקי קמחי: יש קבוצה קטנה של תלמידים, שנקראים שגרירי כנסת צעירה, שלאחרונה ביקרו ביקור חגיגי בכנסת.

בוקי קמחי: הנושאים שנבחרים הם רלוונטיים, אמיתיים.

בוקי קמחי: עובדים פה הרבה על נגישות של התלמידים לחברי הכנסת.

בוקי קמחי: יש פה התמודדות עם אחת הטענות בלימודי אזרחות, שהם בדרך כלל עוסקים רק בפורמליות, ולא במה שקורה מסביב.

בוקי קמחי: זה מלווה בהסברים מעמיקים ובידע.

בוקי קמחי: תוכנית אחרת שלנו נקראת אומ"ץ, אזרחות ומעורבות ציבורית.

בוקי קמחי: זו תוכנית משותפת של מט"ח עם התנועה לאיכות השלטון.

בוקי קמחי: התוכנית הזאת היא תוכנית מתוקשבת גדולה, שיש בה קהילה אזרחית לומדת.

יהודית גידלי: למה התלמידים האלה לא משתתפים בישיבות הוועדה באופן קבוע?

בוקי קמחי: זה רעיון טוב, נאמץ אותו בשמחה.

אילן שלגי: צורפתם לרשימת המוזמנים הקבועים.

בוקי קמחי: בדוגמה הזו היוזמה של נוער אומ"ץ וועדות הכנסת הייתה של דוקטור שי נחושתי, שהוא העמית שלנו.

אילן שלגי: הוא יועץ ועדת החינוך.

בוקי קמחי: לקחנו קבוצת נוער מהפריפריה, ולמרות שלוקחים קבוצה קטנה ומביאים אותה לכנסת והם עושים הרבה עבודת הכנה לפני שהם מצטרפים לוועדה, הם מביאים אחר כך את המסרים לתוך הרשת.

בוקי קמחי: אז זה לא רק הנוער המסוים מקרית גת נחשף לעבודה, אלא קהילה שמונה כ-7,000 תלמידים.

בוקי קמחי: אתם יכולים לראות שכשמחנכים לחשיבה ביקורתית, ונכנסים לישיבת ועדה עם דף שאומר לפקוח עיניים ואוזניים, אז הם מבקרים.

אביעד אהרון: הם רק צופים או שהם גם לוקחים חלק בדיון?

בוקי קמחי: יש נושאים שבהם הם מרגישים שיש להם מה לומר.

בוקי קמחי: הם עושים עבודת הכנה רצינית באמצעות המידע הרב שיש להם בסביבה המתוקשבת שהם עובדים בה.

בוקי קמחי: קצרה היריעה כרגע, אבל אנחנו רואים אתכם שותפים.

בוקי קמחי: יש ספרייה שלמה שעומדת לרשות כל מי שעוסק באזרחות ודמוקרטיה, והיא מחולקת להרבה מאוד.

אילן שלגי: ניסיתם לתת לנערים והנערות האלה פרוייקט שבודק מדוע מקצוע האזרחות לא מקבל את הדגש הראוי במערכת החינוך?

בוקי קמחי: נתנו לקבוצה אחת, והם התחילו לעשות עבודה, כי גם אותנו עניין לערב אותם.

בוקי קמחי: הטענה הראשונה שלהם הייתה על זה שהמורים תופסים את המקצוע כמאוד זניח.

אילן שלגי: אין מורים, שמכשירים אותם להיות מורים לאזרחות.

בוקי קמחי: אנחנו עוסקים פה גם בהכשרת מורים ובמקצוע של מורים לאזרחות, זה עוד פן שלנו.

גילה בן הר: בכובעי הקודם אמרנו שבכיתות ח' כל הילדים ילמדו אזרחות.

גילה בן הר: אמרנו שהרשות תיתן שעה והמשרד ייתן שעה.

גילה בן הר: אמרנו למפמ"רית שצריכים מורים לאזרחות.

גילה בן הר: המנהלים שלחו לא מורים שיש להם רקע בהיסטוריה אלא את המורים שהיו להם במקרה את השעתיים פנויות.

גילה בן הר: יש פה בעיה כלל ארצית.

גילה בן הר: זה מקצוע בעייתי, זה נושא בעייתי.

גילה בן הר: יש פה שאלה אם זה חלק מכל מקצועות ההוראה, וכל מורה צריך לשלוט באזרחות, כי כמעט בכל דבר יש נגיעה באזרחות, גם בהיסטוריה, גם בגיאוגרפיה, גם במקרא וגם במורשת.

אילן שלגי: תלוי באיזו כיתה מלמדים אזרחות, והאם בבגרות אפשר להתחיל מיחידה אחת או שתיים.

אילן שלגי: חשבתי שזה רעיון ללמד אזרחות ב-ט' וב-י"א.

גילה בן הר: לא ראינו עדיין את המלצות ועדת דברת, אז נהיה יותר חכמים.

גילה בן הר: מהמעט שאנחנו יודעים, בהנחה שחלק ממקצועות הלימוד יהיו בחירה וחלק חובה, ואנחנו לא יודעים מה יהיו מקצועות הבחירה, האם לא ייווצר מצב של מסחור המקצועות, מה ילמדו.

גילה בן הר: תעלינה הרבה מאוד שאלות לגבי מה לומד תלמיד.

אילן שלגי: בחינת הבגרות הראשונה הייתה חמש יחידות בחינוך גופני.

גילה בן הר: אלה שאלות כבדות משקל כשעושים רפורמה, מה העדיפויות.

גילה בן הר: בבקשה.

גידי זנד: אציג בפניכם פרוייקט נוסף, הספרייה הוירטואלית של מט"ח.

גידי זנד: החזון של הקמת הספרייה היה לשרת את תלמידי ישראל מבית הספר היסודי ועד התיכון, לקידום החינוך.

גידי זנד: זאת על ידי זה שנעשיר את הרשת, וניצור מקום מרכזי שניתן להגיע למידע איכותי בשפה העברית, בתכנים שקשורים בתוכניות הלימודים שילדים נדרשים להם.

גידי זנד: היה בינינו אתגר גם להנגיש לילדים ומורים מקורות מידע מגוונים ואיכותיים, כאלה שלא בהכרח נמצאים בכל ספריה בית ספרית, ואי אפשר להגיע אליהם בדרך כלל דרך רשת האינטרנט, אין עניין מיוחד להביא אותם לשם.

גידי זנד: נכון להיום, מוצגים כ-7,700 פריטי מידע, הם כוללים מאמרים מתוך ספרים שבחרנו, מאמרים מתוך כתבי עת, פרסומים, תמונות, תרשימים, מפות, קבצי קול ואתרים נבחרים.

גידי זנד: הפרסומים הרבה פעמים של כל מיני גופים כמו עמותת אדם, טבע ודין וגופים אחרים שמוציאים דוחות מקצועיים אבל לא מגיעים לספריות בית ספר.

גידי זנד: אנחנו חושבים שזה מקור למידע עדכני שראוי להיחשף אליו.

גידי זנד: על הקף השימוש, נכון להיום יש לנו בכל חודש לימודים כ-400,000 מבקרים, כאשר 87% מהם הם תלמידים.

גידי זנד: כמחצית מהתלמידים האלה לומדים בבית הספר היסודי, וכמחציתם בבתי הספר העל יסודיים.

גידי זנד: יש פה בולטות מאוד גדולה של ילדי בית הספר היסודי.

יוסי לוי: יכול להיות שיש מספר כניסות של אותם ילדים, ואז זה לא 400,000 ילדים.

גידי זנד: בוודאי, אנחנו יכולים גם לזה לתת מענה.

גידי זנד: יש ילדים שמגיעים יותר מפעם אחת.

גידי זנד: אם הוא צריך לעשות שיעורי בית פעם במקרא, ופעם במקצוע אחר.

יוסי לוי: איך בודקים את זה?

גידי זנד: אנחנו יכולים לבדוק את זה מבחינה טכנולוגית לפי הכתובות.

גידי זנד: אנחנו יודעים מאיזה מחשב מגיעים אלינו, אז כל עוד זו אותה כתובת, אנחנו מזהים את זה כמבקר שכבר היה אצלנו, אבל אותה כתובת יכולה להיות בית ספר שיש לו מחשב אחד.

יוסי לוי: המספר הזה הוא מרשים.

גידי זנד: כן.

גידי זנד: יש כאן טבלה של שעות פעילות שנלקחה מה-30 במאי, תראו שהפיק הוא בשעות אחרי הצהרים.

גידי זנד: הנפילה מתחילה להיות בסביבות 11:00 בלילה, אבל גם פה יש סדר גודל של למעלה מ-1,000 מבקרים בשעה.

גידי זנד: אנחנו יכולים להבין מזה שהילדים עושים שיעורי בית ולומדים בבית בשעות האלה.

אילן שלגי: מה קורה בסופי שבוע?

גידי זנד: סופי שבוע יש ירידה יחסית, עדיין יש התנהגות דומה של שיא בשעות אחר הצהרים והערב.

גידי זנד: אני חושב שהילדים עושים שימוש במחשב לצרכים לימודיים מחוץ לשעות הלימודים בבית הספר, ושימוש בספריה בולט מחוץ לשעות הפתיחה של בית הספר.

עפרה רזאל: בזמן החופש יש פעילות, אולי יותר קטנה אבל קיימת.

עפרה רזאל: כלומר זה משרת מגוון מאוד רחב של צרכים.

גידי זנד: נעשה סיור קצר בספריה הוירטואלית.

גידי זנד: הספרייה פתוחה לכלל הציבור, ניתן להגיע למידע דרך שיטוט, חיפוש, ואנחנו משתדלים להעלות דברים שאנחנו חושבים שיש בהם עניין מיוחד ולקצר תהליכים.

גידי זנד: העלינו את 100 המושגים המפורסמים של משרד החינוך, למשל.

גידי זנד: עשינו מאמץ להוסיף לכל ערך מידע להעשרה.

גידי זנד: אפשר לראות גם טקסט וגם חומר ויזואלי, וכמובן אפשר להדפיס.

גידי זנד: זה שירות תוכן שמיועד לתלמידים לטובת עבודות ושיעורי בית.

אביעד אהרון: מי מממן את הספרייה הזאת?

גידי זנד: הספרייה הזאת היא פרי מימון של קרן שהיה לה עניין לפתח את נושא הספריות ומט"ח השכילה לבקש גם תקציב עבור פיתוח של ספריה וירטואלית.

גידי זנד: כשהתחילה ההרפתקה הזאת זה נחשב רעיון די אזוטרי.

גידי זנד: היום, קצת אחרי יותר משלוש שנים אחרי שזה התחיל, אתם רואים שיש פה תנועה מדהימה וביקוש גדול.

גידי זנד: אנחנו עונים מידי בוקר לעשרות פניות של ילדים שמשאירים לנו בתיבת הדואר של הספרייה.

גידי זנד: אנחנו מקדישים בערך שעתיים ביום לתת מענה.

גידי זנד: חלק מהבקשות זה עזרה באיתור וחיפוש מידע, וחלק מהן בקשות למידע נוסף.

אילן שלגי: וכל זה ללא תשלום?

גידי זנד: ללא תשלום.

גידי זנד: הבקשות למידע נוסף עוזרות לנו להכניס חומרים נוספים לתוך הספרייה.

גידי זנד: הפרופיל משתנה בהתאם לחגים או ימי זיכרון מיוחדים, כמו יום הזיכרון לרצח רבין.

גילה בן הר: מט"ח הוא לא גוף עסקי.

גילה בן הר: אם היחידה של הוצאת ספרי לימוד היא יחידה רווחית יותר, היא מסבסדת לנו יחידות אחרות שהן לא יחידות למטרת הכנסות.

גילה בן הר: חלק מההכנסות שלנו הן מקרנות שעוזרות לנו בפיתוח.

גילה בן הר: אנחנו בסוגיה כבדה מאוד, מחר מסתיים תקציב הקרן, עד כמה נוכל לסבסד באמצעות הכנסות מיחידות אחרות.

גילה בן הר: מצד אחד אנחנו מאוד רוצים שייכנסו יותר ויותר ילדים, 400,000 ויותר, מה זה אומר לנו אחר כך מבחינת התשתיות הלוגיסטיות, כמה שרתים, כמה כוח אדם.

גילה בן הר: אנחנו מראים פה מגוון מאוד מצומצם של ספריות וירטואליות.

גילה בן הר: יש לנו גם נושא של עידוד קריאה, של ספרים וכדומה, עולם ומלואו.

גילה בן הר: אנחנו מנסים כרגע באמצעים שלנו, באותן הכנסות שיש לנו משירותים שאנחנו מוכרים לפתח את אותם דברים ולנסות לתחזק אותם במכסימום, ולנסות לגייס חלק מהקרנות שיחברו אלינו מבחינת האפשרות להעמיד דבר כזה.

גילה בן הר: להעמיד שירותים כאלה חינם אלה הוצאות עצומות.

גילה בן הר: יש גם את הוצאות הלוגיסטיקה, התשתיות הפיזיות הכבדות וגם תשתיות משאבי אנוש כולל הנושא של עדכון כל פעם.

גילה בן הר: אם מישהו השאיר שאלה, אם יש לנו חומר בנושא מסוים, מה המשמעות שמישהו יושב ועובד, מידענים ועוד.

גידי זנד: חלק מספרי הלימוד של מט"ח יוצאים היום כבר עם אייקונים בתוך הספרים, עם הפניות לספרייה הוירטואלית להגיע לנושאי העשרה.

גידי זנד: חלק מהקישורים הם למשל לאתרים שיש בהם מידע מתעדכן, למשל הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, חלק מהם אלה תמונות, חלק זה מאמרי הרחבה והעשרה.

גידי זנד: הספרייה מאוד מבוקשת על ידי תלמידים והאתגר הוא גדול להמשיך אותה ולפתח אותה.

גידי זנד: אני רוצה לסיים עם התייחסות למקראנט.

אילן שלגי: איך נכנסים לספרייה שלכם?

גידי זנד: דרך מט"ח.

גידי זנד: פרוייקט נוסף שנולד מהניסיון שהצטבר בספרייה הוירטואלית והפך לפרוייקט בפני עצמו, הוא פיתוח נושא המקרא.

גידי זנד: הוא מנוהל במט"ח על ידי אבי וורשבסקי, זה פרי שיתוף פעולה עם עמותת סנונית וגשר, וגם הוא פועל יוצא של תרומת קרן.

גידי זנד: הפרוייקט נקרא מקראנט, יש בו את מאגר ספרות הקודש, יש מאגר מידע של מקורות שניונים שכולם בנושא המקרא והם לקוחים מהספרייה הוירטואלית.

גידי זנד: יש הפעלות ממוחשבות, קהילת מורים פעילה.

גידי זנד: בחודש מרץ 25,000 אנשים נכנסו רק לתוך האתר, וחלק הולך וגדל מהם אלה מורים למקרא שמתעוררים לאפשרות החדשה הזאת.

גידי זנד: מתנהלים שם ממש פורומים מקצועיים של מורים בסוגיות תורתיות, חלק מהמורים מכניסים הצעות לפעילות, שואלים שאלות.

גילה בן הר: מצליחים לדרבן את המפקחים להיכנס לאתרים ויש להם אפשרות להתכתב באופן ישיר עם המורים שלהם.

גילה בן הר: יש גם הקראה של הטקסט עצמו, לתלמידים שיש להם בעיה.

אילן שלגי: זה לבית הספר הממלכתי היסודי בלבד?

גידי זנד: לא, מיסודי ועד תיכון.

גילה בן הר: המקראנט זה תהליך שנבנה, ואנחנו מוסיפים כרגע פרקים נוספים.

גילה בן הר: תודה.

גילה בן הר: גברת פרוינד, בבקשה.

טלי פרוינד: הנושא של ההערכה במט"ח מתייחס לשני היבטים עיקריים.

טלי פרוינד: אחד, השאיפה שלכל מוצר שיוצא מהמקום הזה יהיה תו תקן איכות, שהמוצר הזה נבנה בכלים הכי מקצועיים שיש, שהוא נבדק על אוכלוסיות רחבות ושיש לו תפוקות מוכחות.

טלי פרוינד: זאת כדי שבית ספר, מורה, הורה, יוכל – רצוי באינטרנט – לראות את כל הנתונים שמתייחסים למידה שהמוצר הזה משיג את התוצאות המצופות.

טלי פרוינד: זה חשוב לנו במיוחד נוכח ריבוי גופים שעוסקים בפיתוח שהוא לפעמים קצת פירטי, ואנחנו רוצים שהמוצרים שלנו גם ייבדקו וגם ייראו כמוצרים שעברו את כל הליכי הבדיקה הנדרשים והוכיחו את עצמם.

טלי פרוינד: אפיק נוסף, שאנחנו נמצאים בתחילת הדרך ורוצים לקדם, זה לספק שירותים בתחום ההערכה והמדידה לשדה.

טלי פרוינד: מט"ח כבר שנים רבות עוסקת בפיתוח בחינות בגרות בתחום הטכנולוגי.

טלי פרוינד: בחודשים האחרונים התחלנו להיכנס לתחום של המיצב, שאנחנו רוצים להישאר בו.

טלי פרוינד: תחום נוסף, שהוא תחום בהתהוות בכלל במדינת ישראל, זה הרצון מול הדרישות המתרבות של בית ספר לבדוק את עצמו.

טלי פרוינד: לא להגיד רק מה הוא עושה אלא להראות גם מה הוא משיג, ברמה של בית הספר הבודד, ברמה של הרשות המקומית, של מחוז – בכל רמה.

טלי פרוינד: כדי להראות לאן אתה מגיע אתה צריך לבדוק את עצמך באמצעות כלים מקצועיים.

טלי פרוינד: יש לכך שתי מטרות.

טלי פרוינד: אחת, אם מצהירים שרוצים להגיע למקום מסוים, להראות שאכן הגיעו.

טלי פרוינד: שתיים, לספק למערכת כלים לתכנון קבלת החלטות על בסיס נתונים.

טלי פרוינד: היום בודדים בתי הספר שתוכנית העבודה שלהם נשענת על נתונים אותם השיגו באופן שיטתי ממקורות מידע.

טלי פרוינד: לא תמיד יש להם את מקורות המידע האלה, ולפעמים בית ספר מתקשה לתפקד מול מגוון של נתונים, ובית הספר לא תמיד יודע לקרוא נתונים.

טלי פרוינד: כל העיסוק הזה של איך לאסוף נתונים, איך לקרוא אותם, איך להפוך אותם לבסיס לתכנון וקבלת החלטות מרמת המורה ועד רמת בית הספר והרשות המקומית, זה תחום שאנחנו רוצים להיכנס אליו עכשיו במלוא המרץ.

טלי פרוינד: הגוף או האדם אומר שהתחייב להשיג תוצאה מסוימת, בודק את עצמו, נותן דין וחשבון אם הוא לא מגיע לאן שהוא תכנן להגיע ומתקן.

טלי פרוינד: כל הזמן יש מקצה שיפורים בהתאם לנתונים.

טלי פרוינד: אנחנו חושבים שיש לנו את היכולות לעשות את זה ומקווים שנהיה רלוונטיים לשדה בתחומים האלה.

גילה בן הר: תודה.

גילה בן הר: גברת רזאל, בבקשה.

עפרה רזאל: התחום שאני רוצה לספר עליו הוא התחום של ילדים עם צרכים מיוחדים.

עפרה רזאל: מט"ח פעל בתחום הזה כבר שנים רבות, ולאחרונה קבלנו מענק רציני מאוד על מנת לקדם את הנושא.

עפרה רזאל: חשבנו שזאת הזדמנות לתקוף את הנושא של ילדים עם צרכים מיוחדים מהיבטים שונים ומגוונים, לא רק מההיבט הלימודי שבדרך כלל עסקנו בו.

עפרה רזאל: אנחנו פועלים בארבעה מישורים מול ילדים עם צרכים מיוחדים.

עפרה רזאל: ראשית, אנחנו בעולם של שילוב ודיבור על שילוב ילדים, ומספרים מדהימים של ילדים לקויי למידה שיש אתם בעיות.

עפרה רזאל: כגוף שמפתח חומרי לימוד, אמרנו שאנחנו צריכים מענה לילדים המשולבים, איך הם מתמודדים עם חומרי לימוד.

עפרה רזאל: הם יושבים בכיתה רגילה, ספר ההיסטוריה שהם נדרשים לקרוא הוא אותו ספר של 400 עמודים עמוס מאוד, וקשה להם.

עפרה רזאל: מט"ח פעל בתחום הזה כבר שנים רבות, ולאחרונה קבלנו מענק רציני מאוד על מנת לקדם את הנושא.

עפרה רזאל: חשבנו שזאת הזדמנות לתקוף את הנושא של ילדים עם צרכים מיוחדים מהיבטים שונים ומגוונים, לא רק מההיבט הלימודי שבדרך כלל עסקנו בו.

עפרה רזאל: אנחנו פועלים בארבעה מישורים מול ילדים עם צרכים מיוחדים.

עפרה רזאל: ראשית, אנחנו בעולם של שילוב ודיבור על שילוב ילדים, ומספרים מדהימים של ילדים לקויי למידה שיש אתם בעיות.

עפרה רזאל: כגוף שמפתח חומרי לימוד, אמרנו שאנחנו צריכים מענה לילדים המשולבים, איך הם מתמודדים עם חומרי לימוד.

עפרה רזאל: הם יושבים בכיתה רגילה, ספר ההיסטוריה שהם נדרשים לקרוא הוא אותו ספר של 400 עמודים עמוס מאוד, וקשה להם.

עפרה רזאל: חיפשנו מגוון של דרכים איך לעזור לילדים בתחומים האלה, למשל מוצר בתחום של התאמת חומרי למידה.

עפרה רזאל: זה לקחת ספר לימוד, לעשות לו דיגיטציה, לשים אותו או ברשת או בתקליטור, כשכל הטקסט כתוב, התמונות מופיעות שם לפי המבנה של הספר.

עפרה רזאל: כולו מקוריין ועם עוד עזרים שונים, שהתלמיד יכול להיעזר.

עפרה רזאל: אותו ילד שלא יכול לקרוא טקסט ארוך, ישמע וילמד היסטוריה.

עפרה רזאל: עוד תחום, טכנולוגיה.

עפרה רזאל: ילדים עם מגבלות קשות מאוד או רב-בעייתיים, המחשב בשבילם הוא הצלה.

עפרה רזאל: תחשבו על ילדים שלא מדברים, ילדים שאי אפשר להפעיל אותם בכלל, והם עובדים רק עם מתג בודד.

עפרה רזאל: המחשב, באמצעות התאמה של עזרים מיוחדים, זה התקשורת שלהם עם העולם.

עפרה רזאל: אנחנו פועלים בתחום הזה, כשאנחנו מאוד מקפידים להביא מוצרים של נגישות, שאם ילד מזיז רק את העפעף, אפשר לחבר לו מתג ועם העפעף הוא יעשה תוכנית שעניינה העשרת אוצר מילים, העשרת ידע עולם ואפילו כתיבה בסמלים.

עפרה רזאל: יש לנו תוכנה שייבאנו מחוץ לארץ, שנחשבת למובילה בתחום שלה לילדים שלא כותבים.

עפרה רזאל: ילדים שהם מאוד מוגבלים יש להם לוחות תקשורת שעם העיניים מסתכלים לאיזה סמל והמטפל יודע.

עפרה רזאל: החידוש הוא שעכשיו הילד יכול ליצור בעצמו מסמך.

עפרה רזאל: לפני כן הוא הסתכל לכאן ולכאן והמטפל ראה שהוא רוצה לשתות.

עפרה רזאל: עכשיו הוא כותב במחשב ”אני רוצה לשתות", והסמלים נכתבים ויחד עם זה נכתבות המילים.

עפרה רזאל: זו טכנולוגיה מדהימה, שלשמחתנו יש מעט משתמשים, אבל אם לא תהיה קרן פילנתרופית שתתמוך בהם.

אביאל אהרון: איך מאתרים את האנשים שזקוקים לטכנולוגיה הזאת?

עפרה רזאל: אנחנו עובדים הדוק מאוד עם משרד החינוך ועם מגוון רחב של מוסדות.

עפרה רזאל: מאחר וזה ילדים, אז כל הילדים רשומים בבית ספר, וזה המקור הטוב ביותר.

עפרה רזאל: אנחנו עובדים עם קלינאיות תקשורת ועם מרפאות בעיסוק.

עפרה רזאל: זה תחום שלא הייתה לנו את המומחיות בו, לא הייתה אף קלינאית תקשורת במט"ח לפני כן, אבל קבלנו את המשאבים, עשינו סקר מהם הצרכים, ואנחנו עובדים עם הגופים המקצועיים ביותר גם באקדמיה וגם בשדה על מנת לקדם את המוצרים האלה.

גילה בן הר: לגוף מסחרי לא תמיד כדאי להיכנס לפיתוח בשדות האלה, כי הם קטנים.

גילה בן הר: אנחנו, בזכות המענק, יכולים לפתח מוצרים שלשום גוף מסחרי לא יהיה כדאי להיכנס אליהם.

עפרה רזאל: בתחילת דרכנו חשבנו שננסה בעיקר לייבא כי בחוץ לארץ יש הרבה מוצרים.

עפרה רזאל: לא הצלחנו למצוא חברות שהיו מוכנות לעשות אתנו עסקים, כי ישראל זה לא שוק בשבילם.

אילן שלגי: אם עובדים לפי סמלים ולא לפי שפה אז אין להם בעיה של מוצר שמתאים אלינו.

עפרה רזאל: הטקסט נכתב מימין לשמאל ולא משמאל לימין, מעל הסמלים נכתבות המילים.

עפרה רזאל: ההסבה של מוצר כזה לעברית היא המון עבודה והמון השקעה.

עפרה רזאל: אז אנחנו גם מייבאים וגם מפתחים.

עפרה רזאל: זו אוכלוסייה מאוד נזקקת, וזה לאתר אותם אחד אחד.

עפרה רזאל: תחום נוסף, שלא היינו בו לפני כן, לתת מענה לילדים עם צרכים מיוחדים.

עפרה רזאל: אמרנו שאנחנו לא יכולים להסתמך רק על בית הספר, לילדים האלה יש גם אחר צהרים, יש להם גם צרכים חברתיים.

עפרה רזאל: באינטרנט הילדים מצ'טטים, הם עם החברים שלהם קודם כל, אחר כך הם מחפשים מידע.

עפרה רזאל: האינטרנט זה פלטפורמה לתקשורת עם אנשים, ויש לנו הזדמנות לתת מענה לילדים עם צרכים מיוחדים באמצעות הפלטפורמה הזאת.

עפרה רזאל: למדנו שאנחנו צריכים גם לפתח את הכישורים החברתיים שלהם, כי ילדים עם צרכים מיוחדים הרבה פעמים אין להם כישורים חברתיים כי אין להם הזדמנות להתחככות חברתית.

עפרה רזאל: אנחנו מדברים גם על ילדים עם בעיות התנהגות, גם על ילדים לקויי למידה, וגם על ילדים נכים, שפיזית מוגבלים.

עפרה רזאל: יש לנו קהילות שיצרנו לילדים לקויי ראייה, קהילות של ילדים נכים.

עפרה רזאל: יש לנו פרוייקט שמובילה אותו בחורה נכה 100%, שמפעילה חונכים נכים בוגרים, סטודנטים, שחונכים ילדים לקויים.

עפרה רזאל: הם מתקשרים אתם דרך האינטרנט, וזה הכל תפירה של אחד לאחד, זה לא mass production.

עפרה רזאל: אם אנחנו מצליחים להגיע ל-150 ילדים רגילים מול 150 ילדים עם צרכים מיוחדים, או 70 ילדים מול שבעה חונכים אנחנו מאוד מאושרים.

עפרה רזאל: התחום האחרון שאנחנו עוסקים בו זה אתר להורים ולבני משפחה.

עפרה רזאל: היה לנו ברור שאם אנחנו רוצים לעזור לילדים עם צרכים מיוחדים, במי שהם הכי תלויים זה בהורים, ואת ההורים צריך להעצים.

עפרה רזאל: הורים לילדים עם צרכים מיוחדים, מוטלת עליהם מטלה כבדה מנשוא וחייהם קשים מאוד.

עפרה רזאל: בנינו אתר מידע להורים ובני משפחה של ילדים עם צרכים מיוחדים עם כל המידע, עם כל הזכויות, עם כל החוקים, עם כל המוסדות והארגונים.

עפרה רזאל: עשינו את זה יחד עם עמותת קשר, שנותנת מענה פנים מול פנים להורים.

עפרה רזאל: זה לא היה ידע שהיה לנו קודם, אבל התחברנו לגוף.

עפרה רזאל: המידע הזה מתעדכן, יש שם את כל הכנסים, יש לנו קהילות עם מומחים שאנחנו מגייסים: מומחה למס, מומחה ללקויות למידה ועוד.

עפרה רזאל: הורים לילדים עם לקויות, כל כך קשה להם, ויש להם חוסר אמון במערכת.

עפרה רזאל: אנחנו עובדים הדוק מאוד עם משרד החינוך, וזו פעם ראשונה שהמפקחת לחינוך מיוחד בקשה מכל המוסדות לתת כרטיס זיהוי, שהורים יוכלו לדעת איזה מוסדות יש במקום מגוריהם ובמה הם מטפלים.

עפרה רזאל: הורים מרגישים אחרת כשזה גוף חיצוני, ולא משרד החינוך.

עפרה רזאל: באתר שלנו יש סדר גודל של 10,000 כניסות בחודש, צריך לחנך את הציבור.

עפרה רזאל: אנחנו רואים שהאתר הזה הוא מאוד לעזר לאנשי המקצוע, שבאים אליהם הורים.

עפרה רזאל: תודה.

גילה בן הר: תודה.

גילה בן הר: מרגלית, בבקשה.

מרגלית: אני רוצה לייצג את כל אותם אנשים מטעם מט"ח שעובדים בתוך בתי הספר.

מרגלית: רוצים להגיע להישגים לימודיים וצריכים שמישהו יתמוך במורה, ויש קבוצה של אנשים מיומנים לכך שמלווים את המורים בכל בתי הספר, גם ביסודי וגם בעל יסודי.

מרגלית: המורים עושים שינוי די דרמטי בשיפור יכולת ההוראה שלהם, על מנת שבסופו של דבר יהיה מעקב מאוד פרטני אחרי הישגים של כל תלמיד, על מנת שאפשר יהיה להתאים לכל אחד ואחד את תוכנית הלימודים.

מרגלית: למרות שיש כיתה של 40 תלמידים, למרות שהמורה עסוקה ועמוסה, היא לומדת לנהל אחרת את הזמן שלה, את תוכנית הלימודים שלה.

מרגלית: היא יוצרת תוכניות הוראה לתלמידים בצורה כזאת שהתלמידים מצליחים להתקדם בהתאם ליכולת שלהם.

מרגלית: זה נעשה בקרוב ל-100 בתי ספר, גם יסודיים וגם על יסודיים.

מרגלית: בשנתיים האחרונות יש לנו נתונים מאוד ברורים לגבי קידום בהישגים לימודיים של מורים שעובדים בצורה כזאת.

גילה בן הר: תודה.

גילה בן הר: נתנו לכם מעט מהדברים שקורים במט"ח, ונשמח לשמוע הערות, שאלות.

אילן שלגי: אני מניח שיש ביניכם כאלה שהם ותיקים פה, יש מי שהתחברו לאחרונה, יש מי שיותר בשטח ומי שיותר בבית היוצר.

אילן שלגי: ברור לי שגוף כמו שלכם, שקיים הרבה שנים עם הרבה ניסיון והכרות של השטח תורם הרבה מאוד להעלאת הרמה של מערכת החינוך, אולי של החברה הישראלית.

אילן שלגי: היום האתגר שלנו הוא להביא את דור העתיד למאה ה-21, להשתלב בטכנולוגיה, בכפר הגלובלי, להתמקצע, שיהיה לו ארגז כלים לחיים.

אילן שלגי: אנחנו רואים ממצאים במבחנים הבין-לאומיים, המיצב, כשאנחנו פוגשים את השפה – גם העברית, גם אופן ההתבטאות וגם הסגנון של הישראלי המצוי – אז באיזה שהוא מקום מערכת החינוך נכשלה.

אילן שלגי: הכישלון הוא גם בהקניית הידע והכלים הנחוצים וגם בהנחלת ערכים ונורמות, ודפוסי התנהגות.

אילן שלגי: נכון שיש שכבה רחבה של אלה שעושים את העבודה ומחזיקים את המדינה, וביניהם יש את השכבה שמזניקה את מדינת ישראל קדימה, בהישגים המדעיים, הטכנולוגיים, בהיי-טק.

אילן שלגי: אבל אני לא משוכנע שזה יישאר לתמיד.

אילן שלגי: אם נמשיך להיות בעשירייה הרביעית במבחנים הבין-לאומיים, אנחנו שומעים כבר היום מהאוניברסיטאות, כי הסטודנטים שמגיעים – גם הטובים שבהם – צריך לעשות פעולות כדי להשלים להם ידע, ואנחנו שומעים את זה מצה"ל.

אילן שלגי: השאלה היא באיזה שלב יקרה פתאום איזה משבר, חס וחלילה.

אילן שלגי: אתם, בפעולות שאתם עושים, גם בתוכניות הלימוד, גם בבדיקות שאתם בונים, גם בספריה כזאת שהיא השקעה נהדרת.

אילן שלגי: זה מגיע לא לכל האזרחים, אבל אני חושב שזה בסדר.

אילן שלגי: החברה הישראלית צריכה לדעת להשקיע בחלשים ובאלה שסובלים מפערים חברתיים של שנים, במגזר הערבי שמקופח בתשתיות שלו ובהשקעה בו.

אילן שלגי: את כל זה צריך לעשות אבל צריך לדעת איך לעזור לבינוניים וגם למחוננים, איך להתקדם ולפרוץ למעלה.

אילן שלגי: הספרייה הוירטואלית שלכם היא דבר מאוד מרשים.

אילן שלגי: אני ארשה לעצמי להיכנס אליה ולהיעזר בה.

אילן שלגי: זה שאתם משפרים ומשקיעים, זה דבר שראוי להערכה.

אילן שלגי: אנחנו כל הזמן שומעים על עוד קיצוצים במערכת ועוד מצוקות, וחלק מהדברים צריך לעשות וחלק אולי אפשר לעשות אחרת, אבל טוב לראות שיש עוד מקומות שבהם עושים עבודה מקצועית וטובה, ולא לשם רווח.

אילן שלגי: אני יודע שהכסף בא מאיזה שהוא מקום, זה מגיע מתורם שמסכים לתת כסף למטרה כזאת, אבל אתם הצינור שמביא את זה לציבור.

אילן שלגי: אשמח לשמוע מחשבות ומשאלות שלכם.

אילן שלגי: איך אתם רואים לאן הולכים הדברים מבחינת ההתמקצעות של מערכת החינוך, היכולת שלנו להגיע עם חינוך נכון, גם בהקניית ידע וגם בהערכת נורמות ואזרחות טובה אל כלל הנוער.

גילה בן הר: אנחנו נמצאים היום בדילמה של מט"ח לאן.

גילה בן הר: אנחנו רוצים לדעת אם אנחנו קוראים את המערכת נכון מבחינות מוקדי הקושי.

גילה בן הר: האם מדינת ישראל יכולה לומר לאן היא רוצה להוביל את המערכת שלה.

גילה בן הר: כרגע כולם ממתינים להמלצות ועדת דברת, שיביאו לאיזה שהוא שינוי במערכת.

אילן שלגי: אנחנו לא מצפים לדוח אלא ליישום של הדוח.

גילה בן הר: אנחנו כמט"ח ננסה לעשות תרגום של ההמלצות, ולראות מהן יכולות הליבה של מט"ח והיכולות המקצועיות של מט"ח, שיוכלו לתת כלים ליישום אותם תחומים בהם יש לנו את הידע.

גילה בן הר: אנחנו יודעים היום שאחד ממוקדי הקושי זה הנושא של שפה במתמטיקה, ראינו את זה במבחני המיצב, במיוחד בכיתות ח', ובמבחנים הבין-לאומיים.

אילן שלגי: אם מתמטיקה ניתן לייבא ממקומות אחרים, את העברית קשה לייבא.

גילה בן הר: בחלק הזה ננסה לראות איפה היכולות שלנו יוכלו לסייע בהטמעה של ההמלצות וביישום.

גילה בן הר: נצטרך להיות עם אוזן קשבת למה אומר השדה, מה אומר המשרד, מה אומרת ועדת היישום.

גילה בן הר: אנחנו עדיין לא יודעים מי מיישם.

גילה בן הר: אנחנו גוף שמצליח לגייס מקרנות, אבל אנחנו לא גוף עשיר.

גילה בן הר: עולה השאלה בשאלה מאוד משמעותית היום בשדה, שכוחות נוספים נכנסים לשדה החינוך ולשוק, כוחות עסקיים, בעלי ממון וכדומה.

גילה בן הר: חלקם בעלי ידע בשדה החינוך, וחלקם ללא ידע.

גילה בן הר: איפה כל אותם כוחות יעמדו מול הכוחות המקצועיים, ואיך נדע לומר לשדה: שימו לב.

גילה בן הר: אני לא יודעת לאן זה יקח אותנו.

גילה בן הר: האם כל בעל ממון יאמר שהוא מוכר תוכנית?

גילה בן הר: זו שאלה מאוד משמעותית.

אילן שלגי: יכול להיות מצב שבעל ממון, יש לו יכולת לשכור אותך במשכורת כפולה ולומר לך שתעבדי אצלו, בצורה יותר יעילה עם השקעה יותר גדולה.

אילן שלגי: לכן, לא צריך מראש לפסול את אלה שהם בעלי הממון.

אילן שלגי: אתם צריכים לדעת לעמוד בתחרות.

אילן שלגי: יש לכם "פור" על רוב האחרים, ובמגרש הזה צריך לשחק.

גילה בן הר: יש כוחות שוק שלא היו בעבר, ומט"ח יצטרך לראות איפה הוא נמצא, וגם משרד החינוך, במיוחד בתקופה של צמצומים.

גילה בן הר: אנחנו עדיין לא יודעים מה יהיה, האם 12,000 מורים הולכים להיות מפוטרים, אולי פחות.

גילה בן הר: אנחנו מאוד מקווים שהיכולות המקצועיות שלנו בהיבטם הוירטואליים שראיתם פה, אם יחליטו שכל המורים צריכים להוכיח ידע בתחומים מסוימים, תהליך הפיתוח - - -

אילן שלגי: אם אותם 12,000 שיפוטרו יהיו המורים הפחות טובים, אז יש סיכוי שהמורים שיישארו יהיו אלה בעלי הידע, ואלה שאפשר להשקיע בהם, שתהיה שותפות טובה.

גילה בן הר: נשמח לשמוע מאדם כמוך, שעומד בראש פירמידה כזאת, מה אתה חושב שמט"ח יוכל לתרום בראייה עתידית למערכת החינוך.

אילן שלגי: אמרתי את דעתי, יש לכם יתרון על אחרים.

אילן שלגי: יש לכם מקדמה מעצם החומר האנושי שיש פה, הדברים שכבר עשיתם, היותכם מערכת שמלווה את מערכת החינוך כל כך הרבה שנים.

אילן שלגי: יחד עם זה, אתם ודאי צריכים לקחת בחשבון שיש תחרות, יש גם כוחות חדשים שהם אולי עם ממון.

אילן שלגי: הם אולי רק בנישה מסוימת ואתם מתפרשים על שטח יותר רחב.

אילן שלגי: יכול להיות מצב שיהיו כאלה שישיגו אתכם.

אילן שלגי: אתם צריכים להשתדל להישאר הטובים ביותר או בין הטובים ביותר.

אילן שלגי: אם אתם מסוגלים למכור חבילות – כלומר לא רק נושא מסוים – לתת תמיכה למערכת בין אם זה בישוב מסוים ובין אם זה במגזר מסוים, אז אני מאמין שיש לכם יתרון.

אילן שלגי: אני מניח שאתם גם חושבים באופן לא שגרתי, ונערכים לקראת מה שיהיה לא רק בשאלה אם ישנו את תוכניות הלימודים במתמטיקה או האם יתגברו את לימודי האזרחות.

אילן שלגי: אולי צריך גם לחשוב מה יקרה כשהמערכת תעבור לחמישה ימי לימודים, מה יקרה מבחינת העברת החומר והקשר עם השטח.

אילן שלגי: היכולת שלכם להיות מקושרים לכל מקום באמצעות התקשוב והאמצעים שאתם מעמידים כבר היום לרשות השטח, זה בטח דבר שיעניק לכם יתרון על אחרים.

אילן שלגי: דומני שגם משרד החינוך והתרבות, עם כל הצורך בהתייעלות, גישה עסקית וקיום מכרזים, צריך לתת למערכת כמו שלכם איזה שהן נקודות נוספות כשבאים להחליט באמצעות מי ואיך פועלים.

טובה מיטלמן-בונה: אחד הדברים שאני חושבת שצריך להעלות בשיחה עם אנשים מוועדת החינוך של הכנסת, זה הדאגה לזה שהמערכת לא תהיה מופרטת, או שאם היא תופרט, היא תופרט במידה ובשום שכל.

טובה מיטלמן-בונה: אנשים שחיים בפריפריות החברתיות והגיאוגרפיות של מדינת ישראל מתקשים להגיע לחלק ממה שראיתם כאן היום.

טובה מיטלמן-בונה: אנשים שחיים במרכז, והם בעלי אמצעים, מגיעים מט"ח ובלעדיו לדברים האלה, עם בתי הספר ובלעדיהם.

טובה מיטלמן-בונה: אני חושבת שמה שהגברת בן הר ניסתה לרמז עליו הוא השאלה, שכשנכנסים לתוך השדה הזה שיקולי דעת של רווח והפסד, פרסום, שיווק ותדמית, תחרות – איזה כלים צריך לתת למנהלים, מורים ואנשים שחיים בפריפריה כדי לדעת לשקול את הדברים בשום שכל.

טובה מיטלמן-בונה: לא כל בעל מאה שמביא תוכנית, יש ביכולתו לקדם את התלמידים שמגיעים אליו.

אילן שלגי: הבאתי דוגמה, מה אם אותו בעל מאה אומר לך לעבוד אצלו.

טובה מיטלמן-בונה: הוא המקרה שעליו אתה ואני מסכימים.

טובה מיטלמן-בונה: אני רוצה לדעת איך אנשים שמסתכלים על המערכת בצורה ממלכתית דואגים שזרמים בלתי רצויים ימותנו.

טובה מיטלמן-בונה: השאיפה היא שאנשים מצד אחד יוכלו להגיע לידע והמשאבים, אם באמצעות האינטרנט או אמצעים אחרים, ומצד שני שהדברים לא יקבלו גוון של שוק חופשי פרוע.

אילן שלגי: אני שומע את החשש שלכם, אני מקווה שהוא מוגזם.

אילן שלגי: אני מניח שאתם עוקבים אחרי מה שרוחש בשטח, מי עוד מתכונן ושואל שאלות.

אילן שלגי: יש לכם את היתרון, ולמערכת החינוך אסור להיות הרפתקנית לעשות ניסויים בילדים שלנו.

אילן שלגי: צריך לעשות את הדברים בזהירות.

אילן שלגי: אני חושב שהחשש שתהיה הפרטה כללית ויבואו כל מיני גורמים שהיום הם פה ומחר אינם, והם אלה שיעשו את הדברים – אני מאמין שזה לא יקרה.

אילן שלגי: אם יקרה זה יהיה בזהירות ובשוליים, בצורה ניסויית.

אילן שלגי: המערכת שלנו מכוונת את עצמה כל השנים בעיקר לבינוני, כי זה הרוב.

אילן שלגי: גם המורה, בתוך כיתה של 40 תלמידים, אין לו זמן לתת את תשומת הלב הראויה לחלשים מאוד, וגם לא למחוננים.

אילן שלגי: הטיפוח של החלשים קיים, ויש השקעה בנושא הזה - לא מספיק.

אילן שלגי: הטיפוח של המחוננים גם הוא קיים, אבל גם כן לא מספיק.

אילן שלגי: לזה צריך תשובות, שגם המורה בכיתה וגם האמצעים שאתם מגיעים אתם וגם המשאבים יהיו מכוונים לכולם.

אילן שלגי: צריך לדעת להביא את כולם למעלה.

אילן שלגי: הילד החלש, שבגלל חוסר יכולת של המערכת או חוסר תשומת לב של המערכת, מתחיל לפגר בכיתה א' או ב', לא קיבל את העידוד והסיוע המתאים.

אילן שלגי: לא תמיד יודעים לזהות ילד לקוי למידה, אז הוא כבר נשאר כזה.

אילן שלגי: הוא מאבד את הביטחון העצמי, ולא תמיד ההורים בבית יודעים לתמוך בו, אז הוא כבר מקבל את זה שהוא מהחלשים והוא יישאר כך עד סוף המערכת ולכל החיים.

אילן שלגי: לכם אני לא צריך לספר עד כמה זה שגוי.

יוסי לוי: ההצגה שלכם הייתה מרשימה מאוד, בחרתם את הדברים הנכונים בהצגה מקצועית ראויה מאוד לטעמי.

יוסי לוי: במיוחד התרשמתי מעניין הספרייה.

יוסי לוי: אני חושב שעם התחלה כזו אפשר להיות ספריית הקונגרס הוירטואלית של מדינת ישראל.

יוסי לוי: נגע ללבי הנושא של הילדים עם הצרכים המיוחדים.

יוסי לוי: עושים ועשו הרבה מאוד במערכת בנושא הזה, אבל המחשב הוא כלי נדיב מאוד, יותר נדיב מהמורה.

יוסי לוי: הוא משחרר ילדים עם מעצורים, עם פחדים.

יוסי לוי: זה לדעתי שירות מופלא למערכת החינוך.

יוסי לוי: הוא הדין כל הנושאים שהועלו כאן, ואני מודה לכם על כך.

יוסי לוי: חבר הכנסת שלגי נגע בעצם בלב העניין – הפערים.

יוסי לוי: המשרד יצטרך להתמודד עם זה, צריך לעשות למען כולם, וצריך להבטיח שיש חוד חנית שמוביל, ומוביל ברמה עולמית.

יוסי לוי: האחוז האחד שבראש הוא זה שמקדם את העולם, וישראלים צריכים להיות שם.

יוסי לוי: אם נקצץ בהשכלה הגבוהה, ישראל לא תהיה במועדון של האחוז האחד הזה שמקדם את העולם.

יוסי לוי: לשאלה של ועדת דברת – לא ארשה לעצמי לדבר לפני שאקרא את הדוח, אבל - בגדול זה סיפור המורה.

יוסי לוי: המורה, דמותו, הבנת התפקיד, והגישה שלו לתלמיד, זה יהיה הסיפור.

יוסי לוי: לעניין הפער הדיגיטלי, הראיתם שאתם עושים הרבה מאוד.

יוסי לוי: אני לוקח את זה צעד קדימה עם מסר האומר שמי שיפגר בטכנולוגיה יישאר מאחור.

יוסי לוי: בעוד עשור נמצא את עצמנו אומרים שהשקענו והשקענו ובכל זאת הפער לא מצטמצם.

יוסי לוי: בכותרת שלכם נמצאת הטכנולוגיה, כך הובלתם – קחו את זה כמסר, כחזון.

יוסי לוי: בכל מה שאתם תעשו תבטיחו שאחרון הילדים יגיע לטכנולוגיה.

יוסי לוי: יש תשתית צרכים לבני אדם וזה הקשר, השייכות והביטחון.

יוסי לוי: המחשב נותן את זה, הוא קושר.

יוסי לוי: אני מדבר עם ילדים, הם אומרים שהם עם חברים בצ'טים.

יוסי לוי: אמרתי להם שזה לא חברים, אמרתי שנקים תנועת נוער שנקראת "מחשבים".

יוסי לוי: תבואו אחרי הצהרים ונעשה את מה שאתם עושים, אבל יחד.

יוסי לוי: תבנו אתרים, תלמדו ילדים אחרים.

יוסי לוי: הם מבינים את הדברים האלה.

יוסי לוי: היה חסר לי רק דבר אחד, אבל אני מניח שאתם עושים את זה, וזה תחום היצירה והאמנות.

יוסי לוי: על זה לא אמרתם מילה.

גילה בן הר: אחת ההערות שאנחנו מקבלים, האם אנחנו עוסקים בכל.

גילה בן הר: אנחנו צריכים לקבל את ההחלטות במה כן ובמה לא.

גילה בן הר: תודה לכולם.