ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 220, 2004-05-04 13:30

אילן שלגי: צהריים טובים.

אילן שלגי: גברת אברמוביץ', האם לצורך הדיון הזה את מייצגת את המשרד גם לעניין מוסדות הפטור שאינם בחינוך המוכר שאינו רשמי?

לבנה אברמוביץ': בטיפולי.

אילן שלגי: טוב.

אילן שלגי: נושא הדיון הוא לימודים בבתי-הספר החרדיים ביום העצמאות, ואני רוצה להוסיף גם פעילות בבתי-ספר חרדיים ביום הזיכרון לחללי צה"ל.

משה גפני: אם אפשר גם יום השואה.

אילן שלגי: הנושא הגיע לתודעתנו מהתקשורת.

אילן שלגי: אני לא האמנתי למראה עיניי כשראיתי בערוץ הראשון כתבה שמתארת לימודים ופעילות כרגיל עם אבטחה בבית-ספר חרדי בירושלים, וכששאלתי נאמר לי שזאת תופעה רחבה שקיימת בבתי-ספר חרדיים רבים.

אילן שלגי: אינני יודע באיזה סוג של בתי-ספר; אינני יודע אם אלו מוסדות פטור בלבד או גם אחרים; אם זה לכל המוסדות ; האם מדובר בגילאים מבוגרים יותר או צעירים יותר מבין הילדים.

אילן שלגי: נוסף על-כך לגמרי במקרה ובלי קשר לכאורה קיבלתי פנייה מהורים של תלמידה במגדל העמק.

אילן שלגי: במוסד שנקרא "קריית חינוך" חייב את התלמידות לצאת לשלושה ימים של התעלות רוחנית--- שלום, חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: אני מבקש לא לקבוע ישיבות ב- 13:30.

אורי אריאל: זו בדיוק שעת תפילת המנחה.

אילן שלגי: אורי, גם בכבודך וגם בכבודם של חבר הכנסת גפני וחבר הכנסת נהרי, תודיעו לי אם יש משהו שפוגע בתפילה.

אורי אריאל: אני מודיע.

אילן שלגי: אם היית מודיע לי קודם הייתי מזיז את שעת הישיבה.

אילן שלגי: הפנייה שקיבלתי מהורים של תלמידה היא שמסגרת מסוימת במגדל העמק – כנראה בנשיאות אדם מאוד מכובד ויקר – הוציא תלמידות לשלושה ימי התעלות רוחנית באווירת נופש במקום פסטורלי ביום הזיכרון וביום העצמאות, וכאשר הורי התלמידה אמרו שהתלמידה לא תצא כי חשוב להם שביום הזיכרון היא תהיה באווירה אחרת ולא באווירת נופש במקום פסטורלי – השעו אותה מבית-הספר.

אילן שלגי: האם מצרפת כל מיני מסמכים למכתביה שנמצאים לפנינו.

אילן שלגי: אבל בואו נתייחס בעיקר לנושא שלשמו זימנו את הישיבה מלכתחילה, ואחר-כך נדון גם בפרשה התמוהה הזאת במגדל העמק.

אילן שלגי: לפי הנייר שהכין מרכז המחקר והמידע, אני לא הצלחתי להבין את הפרטים במלואם, כלומר התשובות שהתקבלו, כולל מאנשים נכבדים שנמצאים כאן נותנות תשובה שבנים לומדים גם בשבת כדי לא לבטל תורה, ולכן גם ביום העצמאות; בנות אינן לומדות בשבת, ולכן גם לא ביום העצמאות.

אילן שלגי: מתוך התשובות ישנן בכל-זאת אי-התאמות וסתירות, ויש לנו גם כמה שאלות.

אילן שלגי: אני אעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין, ואחר-כך כמובן לחבריי האחרים ולמוזמנים.

גילה פינקלשטיין: מאז קום המדינה הוכרז שיום-העצמאות הוא יום חג שאמור, כמובן, לחול על כל אזרח במדינה.

גילה פינקלשטיין: כפי שאמרה לבנה, יום העצמאות זה שבתון, וכל מוסדות החינוך סגורים.

גילה פינקלשטיין: אבל אם אנחנו יודעים על הבנים שלומדים גם בשבת וגם בחג משום שהם לא רוצים שהבנים ישוטטו בלי פיקוח ותהיה הפקרות, ההצעה שחשבתי עליה היא באמת לא לבטל תורה ולקיים ביום העצמאות לימוד במתכונת שונה מאשר בכל ימות החול.

גילה פינקלשטיין: מתן כבוד לחללי מערכות ישראל זה נחלת כל אזרח במדינת-ישראל.

גילה פינקלשטיין: כלומר, אם אנחנו רוצים להיות חלק מרשת החינוך של מדינת-ישראל אנחנו צריכים להבין ולקבל את כל הסמלים, הם חלק מאתנו.

גילה פינקלשטיין: אי-אפשר להחליט שזה כן וזה לא; חייבים לציין גם את יום העצמאות, גם את יום הזיכרון לחללי צה"ל.

גילה פינקלשטיין: לפני מספר שנים גרתי ברחוב שהיו בו רק 16 בתים.

גילה פינקלשטיין: הייתי שם ביום הזיכרון ובצפירה עמדה לידי אישה ומתחילה לבכות, ומספרת לי שבעלה נהרג במבצע קדש, ושהזוג במרפסת ממול היא גם משפחה שכולה, ועל מישהי אחרת שאחיה נפל במלחמת יום הכיפורים ועל זוג זקנים שעומדים בקצה הרחוב איבדו את הבעל של הבת.

גילה פינקלשטיין: אז אמרתי לעצמי שאם ברחוב כל-כך קטן יש כל-כך הרבה שכול, זה בעצם לא הרחוב, זו כל מדינת-ישראל, כל משפחה שנייה.

גילה פינקלשטיין: אני יודעת שגם בקרב החרדים אם פעם היה אחרת, היום עומדים בשעת הצפירה ונותנים כבוד לחללי מערכות ישראל, מכבד את המדינה, את חוקיה ואת סמליה.

גילה פינקלשטיין: לכן בגלל כל העובדות שאני מכירה ומוקירה השתוממתי כשקראתי על המקרה הזה של התלמידה, שרצתה ביום הזיכרון לתת כבוד לחללי מערכות ישראל ולהשתתף עם המשפחה.

גילה פינקלשטיין: היא הודיעה לבית-הספר ביום העיון והשעו אותה.

גילה פינקלשטיין: ממש לא ברור לי למה השעו אותה.

גילה פינקלשטיין: משרד החינוך צריך לזמן את ההנהלה ואת צוות המורים בבית-הספר ולשאול מדוע השעו את התלמידה.

גילה פינקלשטיין: זה ממש לא ברור לי אף על פי שאני מקורבת לחוגים האלה ומבינה ומוקירה.

גילה פינקלשטיין: צריך לקיים בירור עם המוסד, לבדוק את הפרטים, לאמת אותם, כי אני לא מאמינה שהשעו את התלמידה כי היא לא רצתה לבוא ליום עיון חשוב מאוד, אומנם, שעוסק באמונה, אבל לא צריך לקיים אותו ביום הזיכרון.

אילן שלגי: באווירת נופש פסטורלית, התעלות רוחנית.

גילה פינקלשטיין: הייתי רוצה לשמוע תשובות לנושאים האלה.

לבנה אברמוביץ': אני רואה את הפנייה הזאת פעם ראשונה.

לבנה אברמוביץ': בכל מקרה, בכל השעיה של תלמיד גם אם זה ביום הזיכרון או לא אנחנו מטפלים בה, וודאי שגם זה יטופל.

אילן שלגי: תודה שאת מבטיחה שזה יטופל.

אילן שלגי: את אומרת שזה עוד לפני הרקע המאוד יוצא דופן של הסיפור כפי שהוא מוצג פה.

אילן שלגי: בבקשה, חבר הכנסת אורי אריאל.

אורי אריאל: ראשית, אחרי הערתה של הגברת אברמוביץ', אני לא רואה טעם להתייחס לזה אם לא נערך בירור במסגרת המקובלת והאחראית לדברים האלה.

אורי אריאל: אפשר לשפוך תלי תלים---

אילן שלגי: אבל יש פה ניירות.

אילן שלגי: אם הם לא מזויפים, הם מאוד חמורים.

אורי אריאל: אני קראתי את כל הניירות.

אורי אריאל: ניירות זה דבר חשוב, אבל רצוי לברר אותם גם מצדדים אחרים.

אורי אריאל: עם כל הכבוד, האם מאוד נרגשת, הבת מאוד התרגשה.

אורי אריאל: עם כל הכבוד הראוי זו תלמידה אחת, לא מאה.

אורי אריאל: יש לה תלונה והיא תבורר כמו תלונות אחרות שמגיעות.

אורי אריאל: אני לא מציע שאנחנו נהיה הבוררים.

אורי אריאל: אם מישהו רוצה, ייקח את זה על עצמו, אני לא.

אורי אריאל: יש מערכת, ואם אנחנו נחשוב שמשרד החינוך התרשל, חלילה, אז תפקידה של הוועדה.

אילן שלגי: אני מסכים אתך.

אורי אריאל: אין לי טענה למשרד החינוך, כך זה נכון, ראוי שתבדקו.

יהודית אייזנר: האמא לא ידעה שקודם צריך לפנות למשרד החינוך.

אורי אריאל: בסדר, נכון.

אילן שלגי: על כל פנים, גברת אברמוביץ', עדכני אותנו כאשר הבדיקה הזאת תתקיים.

אורי אריאל: אני אשמח גם-כן להתעדכן ולדעת מה נמצא אחרי הבירור המקיף שלכם.

אורי אריאל: לעצם העניין הכללי, יש לי רושם שלפעמים דברים הם לא בפרופורציה הנכונה.

אורי אריאל: יש תהליך בין הזרמים השונים במדינת-ישראל, ובסך-הכול יש התקרבות ומדברים.

אורי אריאל: יש לי הרגשה שיש כאן ניסיון לדחיקה, במקום חיבור יש מתח.

אורי אריאל: לא צריך את זה, אפשר להתקרב.

אורי אריאל: ההוכחה היא האנשים שיושבים פה עכשיו, כולנו יחד, לא רק הם ולא רק אתה ולא רק אני.

אורי אריאל: זה מאמץ גדול, זה הולך מאוד לאט.

אורי אריאל: אז מה תפקידנו עכשיו?

אורי אריאל: אני חושב שצריך לקרב, לא להרחיק.

אורי אריאל: זה לא אומר שאין ביקורת, זה לא אומר שלא צריך לשאול ולדבר.

אורי אריאל: הגוועלד הזה סביב הסיפור של יום העצמאות נראה לי לא שייך לאהבה ולקרבה.

אורי אריאל: ביום הזיכרון, ברוך השם, רוב האנשים עומדים.

אורי אריאל: פעם היה אחרת גם בציבור הלא-דתי, היו שהלכו, לא שמו לב ולא מתוך זלזול.

אורי אריאל: הכול משתפר, ברוך השם.

אורי אריאל: מי שבוחר לציין את יום העצמאות ביום לימודים ארוך, בעיניי זה יותר מכובד מאשר למנגל כל היום.

אורי אריאל: גם אני ממנגל, ואני לא מטיל עכשיו ביקורת, אבל אם היו שואלים אותי מה נראה לי יותר מכובד – ללמוד משהו, אפילו סיפורת מקום המדינה ועד היום, לאו דווקא גמרא---

אילן שלגי: אולי גם הזכירו שזה יום העצמאות, זה מה שאתה אומר.

אורי אריאל: --מאשר כל היום למנגל, לי יש הערכה רבה יותר למי שלמד כל היום, גם אם הוא לא אמר "היום יום העצמאות".

אורי אריאל: אני בעד לומר "אני אומר", יש לי תפילה מיוחדת ליום העצמאות---

אילן שלגי: אין לי ספק.

אורי אריאל: אני מציע לעסוק בעיקר במה יהיה ביום העצמאות הבא.

אילן שלגי: בסדר גמור.

אורי אריאל: אני לא מציע לעשות מזה ויכוח.

אורי אריאל: עד יום העצמאות הבא יש בערך עוד 360 יום; זה הרבה זמן כדי לדבר ולהיפגש, אולי נבקר אצלם במוסדות.

אורי אריאל: אתם הזמנתם אותנו---

אילן שלגי: אם יזמינו אותנו, נבוא.

אילן שלגי: אנחנו אפילו מזמינים את עצמנו.

משה גפני: הרב מילר, אם אתה יכול לזמן את הוועדה הנכבדה, אפילו בבית-ספר בנות באופקים.

אלכסנדר מילר: לפני מספר שנים הייתה ועדת החינוך אתנו יחד בסיור.

אילן שלגי: אנחנו נשמח לבוא, הרב מיל.

אורי אריאל: יש לי רעיון, כשתזמינו אותנו תאמו את זה עם הגברת אברבוביץ' שמכירה אתכם היטב, תתאמו לנו יום סיור.

אילן שלגי: אני מסכים לדבריך, הרי אמרתי לך ולחברת הכנסת פינקלשטיין שאתם, הדתיים הלאומיים צריכים להיות הגשר בין הקצוות בחברה.

אילן שלגי: לפני שנשמע חברי כנסת, נשמע את העובדות מגברת אברמוביץ' ואולי גם מאורחים נוספים.

משה גפני: אני רוצה לדבר לגופו של עניין אף על פי שאני באמת לא מבין את הדיון הזה.

משה גפני: הדבר היחיד שנראה לי רציני זה שהגעתי לוועדה וראיתי את המכתב הזה על "מגדל אור".

משה גפני: מיד התקשרתי למנהל המוסד הזה, ואמרתי לו איך הוא עושה דבר כזה.

משה גפני: באה הבת ואומרת שהיא רוצה להיות ביום הזיכרון בבית העלמין במגדל העמק כי יש לה קרוב משפחה שנפל במערכות ישראל.

משה גפני: אתה מכריח אותה ללכת לזה ומשעה אותה בגלל זה?

משה גפני: זה היה נראה לי דבר מאוד חמור, והרי דבריו כדלהלן.

משה גפני: אני לא עומד מאחורי זה כי אני לא מכיר את האיש, אבל זה גם צרם לי יותר מאשר לגופו של עניין.

משה גפני: הוא אומר שביום הזיכרון הם עשו פעילות חובה של בית-הספר שחלק מהפעילות זה יום הזיכרון.

משה גפני: לו הייתה באה התלמידה ואומרת שהיא לא יכולה לנסוע למקום שהם נוסעים מכיוון שהיא צריכה להיות בבית העלמין וכדומה, לא היה בכלל ספק שזה מה שהם היו מאפשרים לה; אבל שבת תאמר שהיא לא באה לפעילות חובה של בית-הספר סתם, הם ראו את זה בחומרה אבה, ואף על פי כן הם החזירו אותה מיד ללימודים לאחר שקראו לאבא שלה.

משה גפני: הפעילות הייתה פעילות של יום הזיכרון, הם קוראים לזה התעלות רוחנית, וזה נכון.

משה גפני: אני לא עומד מאחורי הדברים, אני פשוט מצטט את דבריו של מנהל בית-הספר.

אילן שלגי: משרד החינוך יבדוק.

אילן שלגי: אני שמח לשמוע שהיא הוחזרה ללימודים.

משה גפני: כן.

משה גפני: זה הדבר היחיד שהיה בעיניי חמור בכל העניין.

משה גפני: אני מניח שאם ההסברים שלו נכונים אז הם נכונים.

משה גפני: אני גם לא מעריך שבבית-ספר בנשיאות הרב גרוסמן, חתן פרס ישראל, יהיו בעיות אף על פי שפרס ישראל הפך להיות נושא מאוד לא רציני.

קריאה: בגלל תומרקין.

משה גפני: אני לא צריך להסביר, זה ברור.

משה גפני: עכשיו אני רוצה לדבר על קיום הישיבה הזאת שבעיניי היא מיותרת לחלוטין, אין בה שום תועלת, היא גם לא תעשה נזק מכיוון שאני לוקח את זה כהפסקה בצהריים אף על פי שיש לי עוד ועדות, אבל לא מעבר לזה.

משה גפני: אמרתי גם בישיבה על הדגלים במוסדות החינוך, לעם היהודי יש הרבה סמלים, ואני מכבד את כל הסמלים ואת כל החגים.

משה גפני: אתה לעולם לא מזדעק על העניין הזה שיש שרים ממפלגתך שרומסים כל סמל וכל נושא שיש בו סממן יהודי שבזכותם אנחנו כאן.

משה גפני: אנחנו לא כאן בגלל הציונות, אלא מכיוון שהיינו עם יהודי במעמד הר סיני, מזה התחיל העניין.

אורי אריאל: בעיקר בגלל זה.

משה גפני: זה התחיל במעמד הר סיני, כי לולא מעמד הר סיני היינו מתפזרים בין האומות לפני אלפיים שנה.

אורי אריאל: היה המשך.

משה גפני: המשך, בסדר.

אילן שלגי: הרצל החילוני ואפילו המתבולל לא היה מגיע לפעילות המדינית לולא אבותיו היו יהודים ששמרו על היהדות.

אילן שלגי: היהדות שמרה עלינו, אין ספק.

משה גפני: אל תהפוך את זה לפרסונלי, על הרצל, אני מדבר על העם היהודי.

משה גפני: העם היהודי זה מעמד הר סיני, לפניו הייתה יציאת מצרים.

משה גפני: ושר הפנים רומס את יציאת מצרים, הסמל הכי חשוב שלנו בתור עם יהודי שבזכותו אנחנו כאן.

משה גפני: הוא עובר על החוק ואין פוצה פה ומצפצף.

משה גפני: כאן עוברים על החוק, רמיסת השבת היהודית בקניונים, ואף אחד לא מזדעק אצלכם.

אילן שלגי: בשביל זה אתה פה.

משה גפני: אנחנו ביחד.

משה גפני: אתה רוצה שאני אהיה אתך ביום העצמאות---

אורי אריאל: זו גם הערה מצוינת, מה שחבר הכנסת גפני אומר.

אילן שלגי: נו, טוב, אתה מתווך בינינו.

משה גפני: טוב מאוד שאורי אריאל מתווך בינינו, אבל נדמה לי שאנחנו מסתדרים לא רע גם בלי תיווך.

אילן שלגי: זה גם נכון.

משה גפני: על כל פנים, אין פוצה פה ומצפצף על עניין הקניונים.

משה גפני: אם אני מעלה את העניין הזה אז מיד אתם צועקים "כפייה דתית".

משה גפני: ולעולם הטלוויזיה לא תבוא להסריט על הפגיעה הקשה ביותר ברגשות שלנו כאנשים שומרי שבת ושומרי מסורת.

משה גפני: לעולם לא יקרה אסון טלוויזיוני.

משה גפני: בשבוע שעבר מתקשר אליי דן סממה, עורך החדשות בערוץ הראשון, ואומר לי שעומדת להתפרסם כתבה מאוד קשה בטלוויזיה, וכמובן ביקש ממני תגובה.

משה גפני: שמעתי ברדיו שצילמו בטלוויזיה מודעות של נטורי קרתא במאה שערים; וליד המודעה הזאת נגד המדינה ונגד יום העצמאות של נטורי קרתא יש מודעה נגד גפני, אותו דבר.

משה גפני: אם זה היה מסתיים בגפני, זה לא היה נורא, אבל זה גם נגד גדולי התורה שלנו.

משה גפני: כתב הטלוויזיה, איש התקשורת המשכיל, רוצה שאני עכשיו אגן על המודעות של נטורי קרתא נגד המדינה.

משה גפני: אני שואל אותך.

משה גפני: אני מציע שנפסיק להיות קודם כל בורים ועמי הארצות, צריך ללמוד קודם את הדברים.

משה גפני: אומנם מדובר על שבט פראי מאפריקה, חרדים כאלה, שבט זולו, אבל כדאי לדעת על מה אנחנו מדברים.

אילן שלגי: אתה מגנה את ההתנהגות של נטורי קרתא, זה מה שאני מבין.

משה גפני: אני לא מגנה אף אחד, אני קודם כל אגנה את שינוי, מה פתאום את נטורי קרתא?

משה גפני: גם אתכם אני לא גיניתי.

משה גפני: מה, אני מגנה את אלה שמחללים שבת?

משה גפני: אני צריך לחזור בתשובה על כך שאני לא מגנה את זה מספיק.

משה גפני: אני צריך לייצג את עצמי ואת הציבור שאותו אני מייצג במקרה שעליו מדובר עכשיו.

משה גפני: מבחינת העובדות המערכת החרדית – לא נטורי קרתא ולא כל המוסדות הפרטיים – איננה עובדת ביום העצמאות.

משה גפני: להגיד לך שהם מקיימים את מצוות היום ועושים מנגלים בפרקים?

משה גפני: לא בטוח שכולם.

משה גפני: אני אסתכן ואומר שרובם לא עושים, ושיש שם הרבה בעיות אחרות.

משה גפני: אולי יש כאלה שכן עושים בבית.

משה גפני: מערכת החינוך, למיטב ידיעתי – אינני מייצג אותה – איננה עובדת ביום העצמאות, וזה חד-משמעי.

משה גפני: אני רוצה שתבין, אדוני היושב-ראש, את המנטליות של הציבור החרדי.

משה גפני: אצלנו אין מושג כזה שלא לומדים תורה, להוציא יום אחד בשנה – תשעה באב.

משה גפני: בתשעה באב אסור ללמוד תורה מכיוון שהתורה משמחת, ולכן בתשעה באב יש חובה להיות באבל.

משה גפני: לכן גם מי שיושב שבעה אסור לו ללמוד תורה.

משה גפני: "פיקודי ה' ישרים משמחי לב".

משה גפני: מה לנו יותר מיום העצמאות שהילדים ישמחו וילמדו תורה?

משה גפני: אני שואל אותך, אדוני היושב-ראש, אלא אם כן אתה אומר שיום העצמאות הוא יום אבל – כמו נטורי קרתא – ואז באמת אסור ללמוד תורה.

אורי אריאל: גם אם לפי נטורי קרתא, זה לא דאורייתא.

משה גפני: זה נכון.

אילן שלגי: תואיל להאיר את עינינו על העובדות; כשאתה אומר שלומדים תורה האם זה בכל יום או כמו בשבת או בואריאציה נוספת?

משה גפני: המערכת איננה עובדת.

משה גפני: במוסדות לבנות שבהם אין חובת לימוד התורה אני לא יודע אם הם הולכים למנגלים, סביר להניח שלא.

משה גפני: אגב, אני גם לא יודע האם מערכת החינוך נתנה תשובה לחינוך החרדי מה הבנות החרדיות צריכות לעשות בחופשת יום העצמאות.

משה גפני: מה ההנחיות שלכם לבנות?

אילן שלגי: אין הנחיות.

משה גפני: הרי אין מצווה כמו בשבת שאסור לעשות מלאכה.

משה גפני: מותר לעשות מלאכה, אז מה ההנחיות של משרד החינוך לבנות.

משה גפני: חבר הכנסת משולם נהרי שאל אותי היום בבוקר האם יש הנחיות.

משה גפני: הוא היה סגן שר החינוך ולא זכר שיש הנחיות של משרד החינוך.

משה גפני: אני באמת לא יודע.

אילן שלגי: אין הנחיה מה תלמיד יעשה מחוץ לכותלי בית-הספר.

משה גפני: אני חוזר בי.

משה גפני: הוא היה סגן שר החינוך, הוא מכיר את המשרד יותר טוב ממני, הוא יגיד מה ההנחיות בעניין הזה.

משה גפני: על כל פנים, המערכת לא עובדת.

משה גפני: המערכת של הבנים – תלוי כל אחד לפי עניינו: יש כאלה שלומדים כמו שלומדים בשבת; יש כאלה שלומדים כמו שלומדים כל השנה---

יהודית אייזנר: זה חותך את כל הגילאים?

משה גפני: ודאי, זה ברור לחלוטין.

משה גפני: הרי הילדים האלה במסגרות כאלה ואחרות לומדים גם ביום כיפור כשיש הפסקה בין התפילות.

משה גפני: אני לא מדבר על שבתות, היום יש המוסד הזה של אבות ובנים מכיוון שההורים בחופשה, והם חייבים ללמוד עם הבנים שלהם.

משה גפני: הלוואי הייתם מאמצים את זה.

משה גפני: מערכת החינוך שלכם הייתה נראית אחרת, לא הייתם מגיעים לסקר פיזה עם כישלון טוטלי.

משה גפני: במקום שההורים יישבו לצפות במשחק של מכבי תל-אביב, שיישבו עם הילדים שלהם וילמדו.

משה גפני: הילדים לומדים, והם ימשיכו ללמוד מכיוון שזו שמחה.

משה גפני: יום העצמאות אצלנו הוא לא יום אבל.

משה גפני: יש לי הרבה מה להגיד על העצמאות, במיוחד כשאתם בקואליציה.

אילן שלגי: יש לך הרבה זמן לדבר על זה, כל השנים שאנחנו נהיה בקואליציה.

משה גפני: אם אתה מדבר על יהדות התורה, אני לא יכול בעניין הזה לדבר בשם ש"ס.

משה גפני: אנחנו אף פעם לא היינו שותפים מלאים לשום קואליציה.

משה גפני: לא היינו שרים בממשלה, ויש לנו הרבה מה לומר על התנהלות המדינה בהרבה מאוד נושאים, ואני רחוק מאוד מלקרוא לזה עצמאות יהודית.

משה גפני: בזה אני גם חלוק על חברי, חבר הכנסת אורי אריאל.

משה גפני: האם הגענו לאתחלתא דגאולה?

משה גפני: התשובה היא לא.

משה גפני: האם אנחנו באקוותא דמשחא?

משה גפני: התשובה היא כן.

משה גפני: אם תרצה הסבר אני אסביר לך לא בוועדה.

אילן שלגי: דווקא הבנתי.

אילן שלגי: אני מסכים עם חבר הכנסת אוריאל.

משה גפני: מזמן אני אומר שאתה דתי.

משה גפני: אתה רק מסתיר את זה כי אתה רוצה להיות בשינוי.

משה גפני: אני מקבל את הדברים של חברי אורי אריאל.

משה גפני: נבוא, יהיה דיון, הטלוויזיה גם תסריט.

משה גפני: היא גם הסריטה את הבר-מצווה, עשו עוול.

משה גפני: אני הייתי מייעץ לאותה משפחה שעשתה בר-מצווה בליל יום הזיכרון לדחות את זה אף על פי כן.

משה גפני: הם אמרו לי שהם קבעו את זה ביום הזה מכיוון שהיום הזה הוא יום הבר המצווה של הילד, ומכיוון שזה יצא בליל יום העצמאות לא הייתה מבחינתנו בעיה.

משה גפני: מה שקרה, הכנסת חוקקה בגלל שבת ודחתה את זה.

משה גפני: לכן הבר-מצווה חלה בליל יום הזיכרון, אבל מראש היה מדובר על ליל יום העצמאות.

משה גפני: לא הייתה תזמורת, כמובן, משום שאלה ימי הספירה ולא עושים תזמורת ושמחה, אבל היו נאומים תורניים.

משה גפני: הטלוויזיה עטה עליהם, ואני אמרתי להם שבמקומם הייתי דוחה את זה אף על פי כן.

משה גפני: מדוע?

משה גפני: משום שאני בבית לא עומד דום בצפירה, אלא לומד משניות ואומר תהילים.

משה גפני: זה מה שגם המדינה הייתה צריכה לעשות.

משה גפני: כשאנחנו עומדים בין ציבורים שאצלם הדבר החשוב ביותר הוא לעמוד דום לזכר הנופלים – עומדים.

אילן שלגי: אבל זה רק בשנים האחרונות, ואני מברך על-כך.

משה גפני: יכול להיות.

משה גפני: הנושא הזה מאוד כאוב ולא פשוט.

משה גפני: ללכת ולהסריט ולקרב את המצלמה לפנים שהם במקרה משפחה חרדית שכולה, זה הכול יכול להיות.

משה גפני: אחי היה בקרב בסולטן יעקוב.

משה גפני: הוא עבר שם מטנק לטנק, ואנחנו היינו בטוחים שהוא נהרג.

משה גפני: ביום שישי אמרו, צבי גפני נהרג.

משה גפני: לא היה לנו קשר אתו, וחשבנו שיש טעות בשם הפרטי.

משה גפני: הוא סיים את המלחמה ועובר ברחוב דיזנגוף בתל-אביב ליד כמה מובטלים בבתי הקפה שלא היו בחיים שלהם אפילו לא בגלי צה"ל.

משה גפני: הם ראו אדם חרדי, ואמרו לו: "פרזיט, לך לצבא".

משה גפני: הוא הכניס להם מכות רצח.

משה גפני: לכן אני מציע להיזהר בכבודו של הציבור החרדי, שאהבת ישראל היא לא נחלתם של מי שאומר את זה, אלא גם של מי שמבצע את זה יום-יום.

משולם נהרי: המכתב הזה מ"מגדל אור" לא היה צריך להיות מונח לפנינו בכלל.

משולם נהרי: אנחנו חושבים שהייתה טעות, וזה גם לא הוגן.

משולם נהרי: המכתב הזה יצא ב- 2 במאי, ממש טרי, ואפילו לא נשלח בדואר כי אז הוא היה מגיע מאוחר יותר, אלא פיקססו אותו לפה ביום שבו הוא נכתב.

משולם נהרי: לכן לבנה עוד לא ראתה את זה, היא תראה את זה בעוד שבוע.

משולם נהרי: אבל למישהו אצה הדרך כדי להביא את זה כבר ולהוסיף צבע לכל נושא הדיון.

משולם נהרי: בלי זה הדיון הוא לא דיון, אין דיון, אני לא יודע אפילו על מה.

משולם נהרי: אני לא יודע מה מציק ומה מפריע דווקא ביום הזה שיש לנו הרבה דברים שמטרידים אותנו מאוד ומדאיגים אותנו.

משולם נהרי: אני, למשל, הייתי מאוד מוטרד ומודאג מכך שבני-נוער חגגו באילת ורקדו לילה שלם סביב עגל הזהב.

אילן שלגי: נכון.

אילן שלגי: ביקשו את תגובתי ברדיו, ואני אמרתי שזה מעשה מאוד מטופש וחסר טעם.

אילן שלגי: אני חושב שאנשים לא הבינו מה הם עושים, והם כנראה היו גם תחת השפעה של סמים.

משולם נהרי: הם אמרו אז שזה לא בדיוק עגל זהב כי יש לו פירסינג באף, ולכן זה לא בדיוק.

משולם נהרי: כאיש חינוך מטריד אותי שנערים מתבגרים רוקדים לילה שלם סביב עגל הזהב, מאבדים את העשתונות.

משולם נהרי: אלה דברים מאוד מטרידים שהם גורליים למערכת החינוך.

משולם נהרי: אני לא רוצה לדבר על כל הרעה החולה שיש היום ושמערכת החינוך צועקת "הצילו", ואומרים, אין בידינו להושיע ולתקוף את כל הבעיות הקיימות ברחוב.

משולם נהרי: לכן לדעתי, צריך היה להביא את ההנהלה אם רוצים לקיים דיון לגופו של עניין על המכתב.

אילן שלגי: אתה לא היית פה בתחילת הדיון.

אילן שלגי: אני אמרתי שזה במקרה הגיע, הדיון נקבע קודם.

משולם נהרי: גם במקרה זה לא היה צריך להיות ולא צריך היה להביא את זה.

משולם נהרי: אתה היית צריך להתמקד בנושא יום העצמאות במגזר החרדי.

משולם נהרי: זה הנושא, אף על פי שאני לא חושב שצריך לקיים דיון, אבל החלטת.

משולם נהרי: זה לא קשור לכאן, שים אותו בצד.

משולם נהרי: במשרד החינוך הדבר היחיד שמופיע לגבי יום העצמאות בהנחיות הוא יום חופשה, שבתון.

משולם נהרי: זה עוד יום חופשה.

משולם נהרי: אתה יודע שבמגזר החרדי לא יוצאים לחודשיים חופשה בחופש הגדול.

משה גפני: הבנות כן.

משולם נהרי: הבנות.

משולם נהרי: אלה שלומדים יוצאים לשלושה שבועות, וכל הזמן הזה הם לומדים.

משולם נהרי: אולי הם עוברים עבירה קשה, אולי הם לא עוברים רק על יום העצמאות, אולי הם עוברים עבירה 30-45 יום.

קריאה: גם בחנוכה.

משולם נהרי: גם בחנוכה.

משולם נהרי: אז אולי הם עוברים עבירה?

משולם נהרי: בואו נראה האם מדובר על עבירה או לא.

אילן שלגי: מישהו הזכיר את המילה עבירה?

משולם נהרי: הדבר היחיד שיש ביום העצמאות זו הנחיה של הרבנות הראשית; התפילות, ההלל שאומרים בלי ברכה, מפטיר.

משה גפני: אגב, אני אומר הלל ביום העצמאות כמו חבר הכנסת אילן שלגי.

אילן שלגי: תגיד כמו אורי אריאל, זה מספיק לי.

משה גפני: אתה יושב-ראש הוועדה.

משולם נהרי: אחרי מלחמת ששת-הימים הייתה עצרת הודיה בכותל שבה השתתפתי.

משולם נהרי: גם בן-גוריון הגיע לעצרת הזאת, והוא פגש את ראש ישיבת חברון, הרב יחזקאל סרנה זצ"ל.

משולם נהרי: הוא שואל את הרב: "למה אתם לא אומרים הלל ביום העצמאות?

משולם נהרי: " אז הוא אומר לו: "אני לא אומר לא הלל ולא תחנון, ואני משוכנע שגם אתה לא אמרת ביום העצמאות לא הלל ולא תחנון, ואפילו לא קנית מפטיר, זה בטוח".

משה גפני: איך אתה בטוח, אולי הוא כן קנה מפטיר?

משולם נהרי: לך תדע אם זו הוראה של הרבנות הראשית, ואם זה לא יותר חמור.

משולם נהרי: כמו שהוא אומר, יש דרבנן, דאורייתא, פה זו הרבנות הראשית.

משולם נהרי: אולי בכלל עברת עבירה כשלא התפללת.

משולם נהרי: לכן אני חושב שאנחנו עושים צחוק מעצמנו.

משולם נהרי: "לא ניתנו חגים וימים טובים לישראל, אלא לעסוק בהם בתורה".

משולם נהרי: יושבים ולומדים בלי שום קשר.

משולם נהרי: מה יעשו?

משולם נהרי: מנגל?

משולם נהרי: יסתובבו ביערות?

משולם נהרי: יושבים ילדים ולומדים בשמחה, ברצון.

משולם נהרי: אילו אמרת לי שהם עשו משהו להכעיס כמו המודעות האלה או פעולה שהיא אנטי, אני מבין.

משולם נהרי: אבל אם הם יושבים כמו שהם עושים כל השנה ולומדים; אחד מעדיף לעשות מנגל, ואחד מעדיף לחגוג את זה בלמידה, מה רע בכך?

משולם נהרי: כל זמן שהוא לא עושה דבר להכעיס, מה רע בכך?

משולם נהרי: אתה רואה בשעה שאתה לא הולך להתפלל רווח של יום חג, אחר רואה באמירת ההלל יום חג, ואחר רואה בלמידה יום חג.

משולם נהרי: צריך היה לעשות, כמו שחברת הכנסת גילה פינקלשטיין אמרה, יום שכולו תורה.

משולם נהרי: אף אחד לא היה מתנגד ליום לימודים ארוך באותו יום, שבו לומדים כל היום, מביאים להם ארוחת צהריים חגיגית חמה, כולם היו שמחים.

אילן שלגי: יכול להיות שהמסקנה שלנו צריכה להיות שזה לא רע, בשביל זה אנחנו צריכים ללמוד את העובדות, האם ביום הזה נעשתה פעולה ייחודית ושונה או שהיה בה זלזול.

אילן שלגי: האם ביום הזה תלמידים למדו כרגיל והתעלמו מהיום או למדו כמו בשבת במתכונת חגיגית?

אילן שלגי: לדבר הזה עוד לא קיבלתי תשובה.

אילן שלגי: האם העירייה הקצתה משאבים לאבטחה ושמירה כמו ביום רגיל או כמו בשבת?

משולם נהרי: אבל אתה מראש אמרת שהנושא הוא האם קיימו לימודים ביום העצמאות או לא?

משולם נהרי: לא אמרת אם זה טוב או לא טוב, זה לא נושא הדיון.

אילן שלגי: אתה לא היית פה בתחילת הדיון.

אילן שלגי: אתה לא שמעת אותי בפתיחת הדיון.

אילן שלגי: חבר הכנסת גפני שמע אותי בתחילת הדיון ורוב הנוכחים, ולא כך התבטאתי.

אילן שלגי: אמרתי שאנחנו רוצים ללמוד ולהבין.

אילן שלגי: בבקשה, הגברת אתי בנימין.

אתי בנימין: זה לא חדש שהציבור החרדי לומד ביום העצמאות.

אתי בנימין: כל שנה הציבור החרדי לומד ביום העצמאות.

אתי בנימין: לי אישית אין שום התנגדות שהציבור החרדי ילמד ביום העצמאות; לא מפריע לי אם דרך לימוד תורה הם חוגגים את יום העצמאות, אבל יש לי שתי בעיות אחרות: קודם כל, אני לא חושבת שאפשר לחייב תלמידים להגיע ביום הזה ללימוד תורה כמו שאנחנו רואים במקרה של התלמידה הזאת שהושעתה מבית-הספר מכיוון שלא הגיעה.

אתי בנימין: ברור שהמקרה ייבדק, אבל אסור לחייב תלמידים.

אתי בנימין: יום העצמאות נקבע על-פי חוק כיום שבתון במדינת-ישראל.

אתי בנימין: אם הציבור החרדי החליט שהוא לומד תורה ביום הזה וכך הוא חוגג את יום העצמאות, לי אישית אין שום בעיה עם זה.

אתי בנימין: זו הדרך שלו, ואנחנו במדינה דמוקרטית.

אתי בנימין: בעיה נוספת היא שבאף שנה לא מומנה אבטחה ביום הזה.

אילן שלגי: והשנה כן?

אתי בנימין: כן.

אתי בנימין: תקציב האבטחה מועבר לרשויות על-פי ימי לימוד שנקבעו במשרד החינוך.

אתי בנימין: יום העצמאות הוא לא יום שנקבע על-פי חוק כיום לימוד במשרד החינוך.

אתי בנימין: השנה היום הזה עלה לעיריית ירושלים, למשרד לביטחון פנים 35 אלף שקל.

אילן שלגי: מאיפה הנתון הזה?

אתי בנימין: הנתון הזה הוא נתון מוסמך.

משולם נהרי: יישאר להם עודף מהקיצוץ של ה- 15% בגנים, מההסעות שלא משלמים.

משולם נהרי: יש להם, תאמיני לי, עודף שלקחו מהמגזר החרדי.

אתי בנימין: אני מדברת על תקציב אבטחה.

משולם נהרי: מאיזה תקציב זה בא?

משולם נהרי: תקציב משרד החינוך?

אתי בנימין: תקציב המשרד לביטחון פנים.

אתי בנימין: אני מדברת על תקציב האבטחה.

אתי בנימין: החרדים מקבלים אבטחה גם בחופשת הקיץ וגם בחנוכה כאשר הם לומדים.

יהודית אייזנר: ומי משלם בחנוכה ובחופש הגדול?

אתי בנימין: המשרד לביטחון פנים מתקצב את זה.

אורי אריאל: בוועדת הפנים יהיה דיון על זה.

אתי בנימין: הלוואי שילדינו ילמדו חודש אחד פחות בחופשת הקיץ וגם בחנוכה ובימים נוספים, כמו ימי ה"איסרו חג" שנוספים לנו אחרי כל חג כאשר הציבור החרדי לומד, ואנחנו לא לומדים.

משולם נהרי: עכשיו עוברים ל- 5 ימים, תרוויחו עוד יום.

אילן שלגי: יחד עם זה נקצר את החופש הגדול.

אתי בנימין: הגיע הזמן.

משולם נהרי: אבל אתה מאריך את חופשת החורף.

אילן שלגי: כמובן, הדברים ברורים.

משולם נהרי: מה זה?

אתי בנימין: הציבור החרדי החליט ללמוד.

אתי בנימין: התשלום לאבטחה ביום הזה היא כמו בשבת – 150%, וזה עלה 35 אלף שקלים.

אתי בנימין: הנתון בדוק ממקור מוסמך ביותר.

אילן שלגי: יש פה גם אנשים מעיריית ירושלים, אולי יש להם נתונים בעניין הזה?

אתי בנימין: אף שנה לא ניתנה אבטחה ביום הזה.

בנימין כהן: אני מנהל האגף לחינוך חרדי, ואני רוצה להתייחס לדבריה של יושבת-ראש ארגון ההורים בנושא האבטחה.

אורי אריאל: זה תקציב משרד החינוך?

אתי בנימין: לא, המשרד לביטחון פנים.

בנימין כהן: עם כל הכבוד למקורותיה של הגברת אתי בנימין יש עוד היבטים שצריך להסתכל עליהם.

בנימין כהן: נושא האבטחה במשרד החינוך הוא פחות או יותר משק סגור: יש מספר ימים שבהם נותנים, ואם החלטנו ללמוד בחופש הגדול, אז בדרך-כלל – אם זה לא מגיע מתקציבי תרומות של הסוכנות, שזה כסף נוסף למשרד לביטחון פנים – אנחנו נמצאים עם מוסדות חינוך ללא אבטחה.

בנימין כהן: ביום העצמאות הנוכחי היו התרעות קשות מאוד בירושלים.

בנימין כהן: אני לא חושב שגם הגברת בנימין, שהיא יושבת ראש מאוד מסורה לארגון ההורים, הייתה יכולה לקחת על עצמה אחריות ולהשאיר את הילדים, בדיוק כמו שעיריית ירושלים כחובתה כרשות מקומית לא יכלה לקחת על עצמה את האחריות בכל המסיבות והבמות שהיו ברחבי העיר ולהשאיר אותם ללא אבטחה מכיוון שזה עולה 150% נוספים.

בנימין כהן: לכן אני חושב שזה מוציא את העניין מהקשרו.

בנימין כהן: תלמיד שנמצא במקום לימודים צריך לקבל את זה, גם כמו למשל בין כיפור לבין סוכות שהציבור החרדי לא לומד, והציבור החילוני לומד.

בנימין כהן: כך שזה לא עובד בדיוק לפי זה, אלא לפי בדיקה לעומק וקבלת ההחלטות על-ידי אגף חירום וביטחון בעירייה הממונה על זה.

בנימין כהן: אנחנו עשינו הערכות מצב עם מנהלי אגף בערב יום הזיכרון וביום הזיכרון, ולנוכח ההתרעות הקשות שהיו בירושלים החלטנו שאף על פי שזה יכול לבוא על חשבון יום אחר בסוף השנה שבו יכול להיות שלא יהיה לנו תקציב ונצטרך להשאיר אותם בלי, כרגע אנחנו צריכים לממן אותם.

בנימין כהן: אז אני לא חושב שזה הוגן להציג פה כאילו מישהו גזל את הקופה הציבורית ב- 35 אלף שקלים.

אילן שלגי: מובן.

בועז עצמון: כפייה היא כפייה היא כפייה.

בועז עצמון: בוועדת תכנון אנחנו יושבים מ- 10:00 בבוקר עד 17:00.

בועז עצמון: אחרי 4 שעות ישיבה מביאים לנו סנדוויצ'ים עם אחוז מסוים של סוכר כדי שזה לא יהיה "המוציא", אלא "מזונות", ולהפך.

בועז עצמון: אין לנו עם זה בעיה, אנחנו לא רוצים ליטול ידיים.

משולם נהרי: זה עולה יותר כסף.

משולם נהרי: מאיפה לקחו את הכסף?

משולם נהרי: זה סנדוויץ' יותר יקר.

בועז עצמון: חצי מהסנדוויצ'ים הם עם אחוז מסוים של סוכר כדי שזה יהיה יותר עוגה מאשר לחם כדי שלא נצטרך ליטול ידיים.

בועז עצמון: אין לי עם זה בעיה, גועל נפש של סנדוויצ'ים.

בועז עצמון: הרוב שם חרדים.

בועז עצמון: ההרגשה שלי היא אחרת, שיש הוצאה של החרדים מכלל ישראל.

בועז עצמון: זה מתחיל מבתי-ספר ומוסדות חינוך שאין עליהם דגל – אני יודע שאתה טיפלת בזה פעם---

אילן שלגי: חבר הכנסת גפני כעס עליי גם היום על הדיון הזה.

משה גפני: גם יוסי שריד.

אילן שלגי: העזתי בכנסת ישראל לדבר על הדגל במוסדות החינוך, על-פי חוק של הכנסת.

אילן שלגי: לחבר הכנסת גפני יש טענות כלפיי.

בועז עצמון: מילא, לא היה חוק, אבל יש חוק ולא אוכפים אותו.

משה גפני: אגב, גם החילוניים.

בועז עצמון: את זה אני אבדוק.

משה גפני: אתה לא צריך לבדוק, אנחנו בדקנו פה.

משה גפני: היושב-ראש העלה את זה לדיון פה וזה נבדק.

אילן שלגי: גם מוסדות חילוניים שאינם מניפים דגל עוברים על החוק, דיברנו על זה.

משולם נהרי: אבל הוא אמר על חוק החמץ גם, שלא אוכפים אותו.

משולם נהרי: מי שעובר על החוק הזה זה שר, לא אזרח.

משה גפני: כן, על חוק החמץ לא דנים, אבל דע לך שספינת הדגל שלנו היא ישיבת פונביץ', שבה תולים דגל כל יום העצמאות גם כשלא היה חוק.

משה גפני: לא נורא, העובדות לא צריכות לבלבל אותך.

אילן שלגי: הרב גפני, זה שאתם מכבדים את המדינה ואת סמליה זה בסדר, וזה המובן מאליו.

בועז עצמון: זה ממשיך באלף דברים.

בועז עצמון: אנחנו צריכים לצאת בקריאה שהחרדים לא צריכים לצאת מכלל ישראל.

בועז עצמון: אני יודע שאתם לא רוצים, עובדה שבצפירה אתם עומדים כי אתם מכבדים את המנהגים שלנו אף על פי שהם לא המנהגים שלכם.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: אני מצטרף לקריאה הזאת, ואני קורא גם לחילוניים לחדש את הסמלים שלנו.

בועז עצמון: ההשעיה של הבחורה הזאת זה קטע מטורף.

קריאה: ---

משולם נהרי: שוב אתם מדברים שטויות.

משולם נהרי: לא בדקתם את הנושא, אני במקומך הייתי מתבייש להזכיר את הנושא הזה.

בועז עצמון: אז אני מתבייש שוב.

משולם נהרי: אז תתבייש לך.

משולם נהרי: יש גבול לכל דבר, זה לא הוגן.

משולם נהרי: לא הזמינו אנשים, לא ביררו אתם, ישר קופצים.

משולם נהרי: זו ועדת חינוך במדינת-ישראל?

אילן שלגי: הזמנתי את הגברת הזאת, העוזר שלי דיבר אתה ארוכות.

משולם נהרי: זה לא מכובד.

משולם נהרי: זה מתאים לשוק, לא לחברי כנסת.

משולם נהרי: הוא רוצה לבנות על זה אידאולוגיה שלמה.

אילן שלגי: בבקשה, מר עצמון.

בועז עצמון: אולי אחרי שהתביישתי בפעם הרביעית אני אעביר את הכדור אליכם כדי שתסכמו.

משה גפני: ברוח של אהבת ישראל.

בועז עצמון: מודוס ויוונדי.

משה גפני: מקובל עליי, אני בעד אהבת ישראל.

אילן שלגי: בבקשה, אני רוצה לשמוע את ההתייחסות של משרד החינוך מבחינת תוכן ויום חופשה.

אילת מלקמן: יום העצמאות על-פי חוק יום העצמאות מתש"ט – 1949 הוא יום שבתון.

אילת מלקמן: פרט לכך בחוזר המנהל הכללי בחופשות לימודים בחודשים אפריל ומאי מופיע יום העצמאות בתאריך שהוא אכן היה כיום אחת מהחופשות.

אילן שלגי: אז מה עמדתכם בעניין כאשר יש מסגרות בבתי-ספר שמקיימים בהם פעילות?

אילת מלקמן: עמדתנו היא שהיום הזה הוא יום שבתון, יום שצריך להיות יום חופשה.

אילת מלקמן: אנחנו מצהירים עליו יום חופשה.

משולם נהרי: בחופשה תעשה מה שאתה רוצה.

אילת מלקמן: לגבי העמדה הספציפית הנהלת המשרד תשב ותגבש את עמדתה על הנושא הספציפי הזה.

משולם נהרי: ועדת דוברת.

אילת מלקמן: במקרה, זה לא קשור לוועדת דוברת.

אילן שלגי: מה האחריות שלכם למה שקורה במקום בכל בית-ספר שהוא מתקן של העירייה כאשר יש בו פעילות, אם נאמר יש בו פעילות, חלילה, בשבת?

אילת מלקמן: המתקן הוא מתקן של הבעלות.

אילן שלגי: כלומר, אתם משלמים משכורות לעובדים, מתקצבים את התלמידים.

אילת מלקמן: באיזה בית-ספר, אדוני?

משולם נהרי: הרי עוברים ל- 5 ימים.

משולם נהרי: מה אתה רוצה לעשות בבית-הספר ביום השישי?

אילת מלקמן: אנחנו לא תמיד משלמי המשכורות.

אילן שלגי: לא תמיד, אבל לפעמים.

אילת מלקמן: ---

אילן שלגי: אני שומע שגם בחלק מהמוסדות של המוכר גם כן הייתה פעילות ביום העצמאות, כמו שיש גם בשבת.

אילת מלקמן: ---לכן אני אומרת שהדיון לא יכול להתקיים על רגל אחת.

אילת מלקמן: הנהלת המשרד תקיים דיון ותגבש עמדה.

אילן שלגי: אני מציע לסכם כדלהלן: כולנו קוראים לשיתוף פעולה בין כל החלקים של אזרחי מדינת-ישראל ובין כל היהודים במדינת-ישראל תוך כיבוד של סמלים ושל חגים.

אילן שלגי: אנחנו מבקשים ממשרד החינוך והתרבות – כפי ששמענו פה – לגבש עמדה ונוהל לגבי האופן שבו צריכים להתייחס ליום העצמאות---

משולם נהרי: כל החגים.

אילן שלגי: אנחנו מדברים היום על יום העצמאות.

משה גפני: החגים, כולל יום העצמאות.

אילן שלגי: אנחנו מדברים על יום העצמאות ושאר ימי השבתון.

משה גפני: ושאר החגים.

משה גפני: שבתון זה משהו אחר.

משולם נהרי: החגים ויום העצמאות.

אילן שלגי: החגים לרבות ימי השבתון.

משולם נהרי: חגי ישראל ויום העצמאות.

אילן שלגי: הרי העניין התחיל מכתבה בערוץ הראשון בטלוויזיה.

אילן שלגי: אתה אמרת, גפני, שהגזימו ולא דייקו ועיוותו דברים.

אילן שלגי: אני מניח שלא במתכוון, אבל היו שם טעויות והוצגו דברים לא בצורה השלמה.

אילן שלגי: יחד עם זה, בעם נוצר כעס, תהייה, שאלה.

אילן שלגי: לכן אמרתי שהלוואי שיתברר לי שהייתה אי-הבנה, ודברים לא הוצגו נכון.

אילן שלגי: אני לא יכול לומר שזה בדיוק מה שהתברר לי, אבל אני לפחות השתכנעתי שלא הוצגה שם התמונה השלמה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אנחנו לא נמצאים במוסד אקדמי-פילוסופי, אלא בוועדה של הכנסת.

משה גפני: חבר הכנסת נהרי ואני נתמוך בך אם תגיד שמשרד החינוך יגבש עמדה לגבי חגים ויום העצמאות.

משה גפני: אם תגיד רק יום העצמאות לא נתמוך בך.

אילן שלגי: זה מקובל עליי.

עינת ברזילאי: המשרד לא יכול לקבוע מה לעשות ביום השבתון.

משה גפני: חייב.

משה גפני: לנו יש חסינות, ואנחנו יכולים להמליץ על מה שאנחנו רוצים.

אילן שלגי: הוא ימליץ.

אילת מלקמן: אדוני אמר שהוא מבקש שהמשרד יגבש עמדה ונוהל כיצד לנהוג ביום העצמאות ובשאר ימי השבתון---

משה גפני: לא שבתון, בחגים.

אילן שלגי: חבריי ברוב, ואני מצטרף אליהם: כיצד לנהוג ביום העצמאות ובשאר החגים.

אילת מלקמן: אם כבר נדייק אפשר לשאול את השאלה שמשרד החינוך במסגרת ההידיינויות שלו יבדוק האם מן הראוי לקיים לימודים בבתי-ספר ביום שבתון או ביום שמוצהר חופש.

אילת מלקמן: להגיד איך לנהוג ביום העצמאות, עם כל הכבוד, לא ניכנס לפרטים.

אילן שלגי: זאת הכוונה, כיצד לנהוג לעניין קיום לימודים.

משה גפני: מקובל עלינו.

אילן שלגי: תודה רבה לכולם.

אילן שלגי: שנזכה להרבה שיתוף פעולה ואהבת ישראל.