ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 218, 2004-05-03 11:40

אילן שלגי: אנחנו נוכל לקבל את הדו"ח הזה?

אילן שלגי: כי לא קיבלנו אותו.

אילן שלגי: אולי העברתם אבל לא הגיע.

משה אהרוני: אני אשאיר לכם עותק.

משה אהרוני: בנובמבר 2003 זה נדון בות"ת.

אילן שלגי: כשכותב לי גרוסמן שהצוות יסיים עבודתו בסוף אפריל זה הצוות השני.

אילן שלגי: אבל סוף אפריל זה לא הסתיים.

משה אהרוני: נכון.

משה אהרוני: הדו"ח הזה שהוא דו"ח מאוד מאוד מקיף שמתייחס לנושא של הקמת מרכז רישום ארצי באופן כוללני, שזה נושא מאוד רחב עם המון היבטים, הגיש את ההמלצות שלו, שורה של המלצות במספר תחומים שקשורים גם למוסדות להשכלה גבוהה, גם למשרד החינוך והעברת ציוני הבגרות, העברת ציוני הפסיכומטרי, האחידות במועדי הודעה על קבלה למוסדות להשכלה גבוהה, שורה שלמה של המלצות שבעיקר קשורות למהות של מה זה מרכז רישום ארצי, מה היתרונות של זה, מה החסרונות של זה, איך נכון לעשות את זה, איך מומלץ וכו'.

משה אהרוני: ות"ת דנה בכובד ראש בהמלצות ועדה בראשותו של ניסן לימור.

משה אהרוני: וות"ת הבינה שהנושא הזה הוא נושא מאוד מורכב.

משה אהרוני: היא ראתה בחיוב את ההמלצות, היא ציינה את בהחלטתה.

משה אהרוני: אלא שהיא רצתה להבין בצורה יותר פרקטית, מעשית, יישומית, מה זה אומר.

משה אהרוני: מבחינת הערכת עלויות, מבחינה חישובית וכו'.

משה אהרוני: כידוע מצב של מערכת ההשכלה הגבוהה מבחינה תקציבית הוא לא קל היום.

משה אהרוני: ולכן רגע לפני שות"ת החליטה ללכת לצעד הזה, שהיא רואה אותו בעקרון בחיוב, היא רצתה לבדוק מה המשמעות, האם מדובר בכמה מאות אלפי שקלים, בכמה מליונים, בעשרות מליונים, במאות מליונים.

אילן שלגי: אתה מדבר על עלות ההקמה או על ההכנסה שתימנע מהאוניברסיטאות?

משה אהרוני: אנחנו מדברים על עלות הקמה, על עלות של טיפול שוטף, על המשמעות להכנסות שיימנעו מהאוניברסיטאות בגלל שדמי רישום יותר לא יועברו אליהם.

אילן שלגי: תסכים אתי שמניעת הכנסות מהאוניברסיטאות פירושו חסכון בהוצאות לסטודנטים.

אילן שלגי: על זה אנחנו מדברים.

משה אהרוני: כל הרעיון של מרכז רישום ארצי, אחד הנימוקים הראשוניים שהביאו להעלאת הרעיון הזה היה שהסטודנט היום בישראל משלם דמי רישום פר מספר מוסדות שאליהם הוא נרשם, ובדרך כלל על מנת למקסם סיכויי קבלה הוא נרשם למספר מוסדות.

משה אהרוני: הוא גם צריך בדרך כלל להיות מטורטר ולשלוח המון מסמכים לכל מיני מוסדות ולפעמים ללכת לראיונות וכו'.

משה אהרוני: כל הרעיון היה שסטודנט יצטרך להרשם פעם אחת בלבד, דרך איזה שהוא מערך אינטרנטי, ויש דברים כאלה בעולם, בקליפורניה, בקנדה, יש מעין מרכז רישום ארצי שעושה עבודה מאוד יפה, הוא גם מרכז את כל נושא הפרסום וחוסך בהוצאות פרסום של כל המוסדות להשכלה גבוהה והדיוור.

משה אהרוני: הוא גם מהווה מעין מרכז שדרכו אפשר לאסוף נתונים, לעשות סטטיסטיקות ולעשות איזו שהיא אופטימיזציה בין הביקושים להיצעים.

משה אהרוני: כלומר מרכז כזה בצורה האידיאלית האופטימלית שלו יכול להוות מעין מסלקה.

משה אהרוני: מה זה אומר, זה אומר שסטודנט שנרשם למשל למינהל עסקים עדיפות ראשונה בתל אביב, עדיפות שניה בירושלים, המערכת יכולה און-ליין להגיד לו ידידי, כרגע, לפי הנתונים שלך, פסיכומטרי, בגרות, אתה לא יכול להתקבל בירושלים, אתה לא יכול להתקבל בתל אביב, אבל לידיעתך במכללת תל חי עדיין יש מקום.

משה אהרוני: ויכול להיות שהוא בכלל לא היה מודע.

משה אהרוני: זו מערכת מאוד רחבה, של חמישים וארבעה מוסדות להשכלה גבוהה, יש המון המון אפשרויות.

משה אהרוני: לא תמיד המועמדים מודעים לכל האפשרויות האלה.

יוסי שריד: עוד לא סיימנו את הפרוצדורה.

יוסי שריד: זה היה בנובמבר, ואחר כך אמרו רוצים לדעת מה ההשלכות היישומיות, ואז זימנו את הצוות בראשותו של ניסן, ואז הצוות הגיש באפריל,

ניסן לימור: הצוות שלנו, הצוות שהתמנה לבדוק את הדרכים המעשיות האופרטיביות להערכת עלויות סיים את עבודתו, והוא ממש בשלבים של סיום הדו"ח.

ניסן לימור: הוועדה הגישה בנובמבר 2003 את הדו"ח, זאת היתה הוועדה שישבה תקופה ארוכה.

ניסן לימור: אנחנו המלצנו באופן חד משמעי, על דעת כל החברים, להקים מרכז רישום ארצי.

ניסן לימור: החברים בוועדה נציגים של אוניברסיטאות,של מכללות, אני ישבתי בשעתו, הייתי מנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה באותה תקופה והמשכתי הרי לעסוק בנושא הזה.

אילן שלגי: ההמלצה פה אחד?

ניסן לימור: החלטה פה אחד, זה גם כתוב בדו"ח.

ניסן לימור: האמת שאני רואה רק יתרונות בכל תחום אפשרי.

ניסן לימור: קודם כל לסטודנט, אין שום סיבה שהסטודנט לא יקבל את השרות בצורה הטובה ביותר, הזמינה ביותר, הוא יכול לקבל תשובה, בחלק גדול מהמקרים אין שום סיבה למשוך את הדברים.

אילן שלגי: תשובה שלילית אפשר לקבל און-ליין.

ניסן לימור: גם שלילית וגם חיובית לדעתי.

ניסן לימור: כל השאלה בעצם, יש הייתי אומר שלושה רבדים.

ניסן לימור: יש כאלה שאתה יודע ששום מוסד לא יקבל אותו אף פעם, או מוסד מסויים לא יקבל והוא אומר לו מייד לא.

ניסן לימור: יש כאלה שעוד לפני שהוא גמר למלא את הטופס חוטפים אותו, אומרים לו כן, והשאלה מה באמצע.

ניסן לימור: ואת הבאמצע הזה, ככל שדנו בוועדה ראינו שאפשר לצמצם את זה בצורה רבה מאוד ולהשאיר את המקרים האלה באמת לרובד מאוד מצומצם.

ניסן לימור: לגבי הנושא של דמי הרשמה, לא נכנסנו לזה כאן, ישנו מחיר שולי להרשמה, להרשמה נוספת, ולכן לא רצינו להיכנס לזה כאן, הנושא הזה צריך גם להיבדק כלכלית.

ניסן לימור: אין לי ספק שנצטרך להוריד בסך הכל.

אילן שלגי: האם הצוות שלכם נכנס גם לנושא הכלכלי?

משה אהרוני: כן, בעיקר לנושא הכלכלי.

ניסן לימור: יש גם את הנושא הכלכלי, אני חושב שנגרם למדינת ישראל נזק כלכלי בלתי רגיל כתוצאה מזה שההרשמה מתנהלת כפי שהיא מתנהלת היום.

ניסן לימור: מה שקורה בעצם סוגרים בדקה התשעים ולפעמים בתשעים ואחת את ההרשמות.

ניסן לימור: התוצאה של זה שההתארגנות של המוסדות לקראת שנת לימודים היא רחוקה מלהיות אופטימלית.

ניסן לימור: ומוסד להשכלה גבוהה שבאוקטובר עוד לא יודע איפה הוא בדיוק עומד עם מספרי סטודנטים ולא עם סגל ולא עם כתות ולא עם אמצעים, זו בעיה קשה מאוד.

ניסן לימור: להערכתי זה בזבוז כלכלי מאוד גדול.

אילן שלגי: אני מבין שהיום מוסד גם איננו יודע אם תלמיד שנרשם אמנם יגיע, כי אולי הוא התקבל גם במקום אחר.

ניסן לימור: זה חלק מהבעיה.

ניסן לימור: ולכן אנחנו המלצנו כאן על לוחות זמנים מאוד ברורים לכל התהליך, לקצוב זמן בין בקשה לסטודנט לתקופה שהוא מקבל את התשובה שלו, ומוסד יצטרך לקבל החלטה לגבי אותו רובד ביניים, קיבלת או לא קיבלת.

ניסן לימור: אתה לא יכול למשוך את זה, בעיקר לא מוסדות חזקים יותר, שימשכו את זה לקראת אוקטובר ואז ישאירו את יתר המערכת עם בעיה קשה.

ניסן לימור: צריך לזכור היום שההרשמה לשנה א' במכללות המתקבלים זה למעלה מחמישים אחוז.

ניסן לימור: כלומר יש כאן בעיה מסויימת, ברגע שסטודנטים רוצים להיכנס למערכת הלימודים הם לא יודעים לאן הם מתקבלים וממש עד הרגע האחרון אחוז גבוה מהם לא יודע איפה הוא בכלל נמצא.

ניסן לימור: היבט כלכלי אחר שקיים פה זה כל הנושא של זמן.

ניסן לימור: איבוד שנת לימודים כתוצאה מזה שסטודנט לא יודע, לא מציעים לו בזמן, הוא איחר איזה שהוא מועד בגלל איזו שהיא סיבה טכנית כזו או אחרת, הוא איבד שנת עבודה, שנת לימודים.

ניסן לימור: זה הרבה כסף למדינה.

ניסן לימור: אין שום סיבה להגיע לדבר הזה.

ניסן לימור: היבט כלכלי אחר, אני חושב שהיום המוסדות להשכלה גבוהה, כל החמישים וארבעה, מוציאים סכומי עתק על פרסום.

ניסן לימור: אנחנו ניסינו לעשות הערכות, זה עשרות מליוני שקלים.

ניסן לימור: זה פשוט סכומים אדירים.

ניסן לימור: ולהערכתי מרכז רישום ארצי יוכל לחסוך עלויות רבות מאוד הוצאות גדולות מאוד בכל נושא הפרסום.

ניסן לימור: אני רואה גם את הצד האקדמי כאן, היבט חשוב מאוד.

ניסן לימור: בסיכומו של דבר אם אי אפשר להכין מערכת מסודרת לפתיחת שנת לימודים מסודרת אני מניח שגם הרמה האקדמית נפגעת.

ניסן לימור: ברגע שאתה מוצא בדקה התשעים עוד איש סגל, את מי שאתה כבר מוצא, או שאתה מעמיס על מישהו עבודה נוספת שאולי הוא לא היה צריך לעשות אותה בכלל, אין לי ספק שזה לא תורם, להיפך, זה מוריד מהרמה האקדמית.

ניסן לימור: אנחנו ראינו עם זאת מספר בעיות ברקע שהיום מקשות.

ניסן לימור: הבעיה הראשונה, ואולי הקשה ביותר, זה כל הנושא של ציוני בגרות.

ניסן לימור: המעבר צריך להיות, כפי שאנחנו ראינו אותו, דומה למה שקורה בפסיכומטרי.

ניסן לימור: בפסיכומטרי אדם נבחן, ישנו מאגר, ישנו קובץ, זמין לכל המוסדות להשכלה גבוהה, ובעצם דרך המחשב אתה לא צריך שום דבר, אתה לא מעביר שום נתון, יש למוסדות את כל הנתונים.

ניסן לימור: ואנחנו בעצם כאן קובעים שמה שצריך לקרות שנתוני הבגרות יהיו בידי כל המוסדות.

ניסן לימור: זמינים, אין שום סיבה שזה לא יהיה.

אילן שלגי: יש סיבה שזה לא יהיה.

אילן שלגי: האם אתה אומר שהיום יכול כל מוסד אקדמי להיכנס לאיזה שהוא מאגר ולדעת מה הציון הפסיכומטרי של הסטודנט, לא צריך הרשאה?

ניסן לימור: הוא מקבל את ההרשאה, בודאי.

ניסן לימור: מוסד להשכלה גבוהה, הוא נכנס מתוך היתר מסודר של חיסיון, צנעת הפרט וכל יתר הדברים, אבל זה זמין לפניו.

ניסן לימור: כלומר לכאורה אם אני מכניס את הפרטים האישיים שלי, את מספר תעודת הזהות, ויש באיזה שהוא מחשב שמסוגל להצליב לי ציוני בגרות שלי ופסיכומטרי, המוסד יכול להגיד לי מייד התקבלת או לא התקבלת.

ניסן לימור: כל היתר זה בירוקרטיה של פקידים מיותרת לחלוטין.

אילן שלגי: אני לא מבין למה יש בעיה עם ציון הבגרות.

אילן שלגי: גם אם אין מרכז,

ניסן לימור: היום הציונים הולכים בניירות.

ניסן לימור: כשצריך לשבת פקיד ולבדוק את הניירות אז אתה מבין מה זה אומר.

ניסן לימור: אני רוצה לרדת מכל הניירות האלה בכלל.

ניסן לימור: אם המחשב יש לו את הנתונים שלי של בגרות ופסיכומטרי אני בשתיים בלילה יכול לסגור הרשמה, מכניס את הכרטיס אשראי וגמרתי את העניין, כל הפרוצדורה תיקח לי עשר דקות.

ניסן לימור: הדברים יכולים להיות פשוטים מאוד.

אילן שלגי: אפשר היה ללמוד מדבריך שאולי יש בעיה עם העברת ציוני הבגרות,

ניסן לימור: כן, יש בעיה.

אילן שלגי: יש בעיה רק מהבחינה הזו שכרגע המערכת לא ערוכה לקבל את זה על המחשב, אבל לא משום שהיא לא ערוכה לתת ציון.

ניסן לימור: כן, אבל היא צריכה להיות ערוכה מיחשובית.

ניסן לימור: יש פה בעיה נוספת, וזה כל מבחני המשנה.

ניסן לימור: זה מתנהל בקובץ אחר לגמרי, זה לא נכנס לקובץ הראשי, וזה סיפור שצריך לשבת על זה במשרד החינוך ואת כל המערכת המיחשובית לעדכן אותה שברגע שיש לך את הפרטים המזהים של הפונה מייד יש את הציון המעודכן שלו, לא ציון היסטורי, כי אם אני תיקנתי בבחינה חוזרת זה צריך להיות בתוך הדברים.

ניסן לימור: זו בעיה אחת.

ניסן לימור: בעיה שניה שאנחנו ראינו זה המצב המיחשובי של המוסדות.

ניסן לימור: האוניברסיטאות יושבות בצורה מצויינת מבחינה מיחשובית.

ניסן לימור: המכללות לא כל כך.

ניסן לימור: חלק מהמכללות יש להן אתרי אינטרנט מאוד דלים הייתי אומר, ציוד המיחשוב שלהן, יכולת התיקשור שלהן באינטרנט היא מאוד חלשה.

ניסן לימור: וכאן בעניין הזה זה גם מה שהצוות הבא עשה, הלך לעשות בדיקה יסודית יותר, כי אנחנו קיבלנו נתונים, ראינו על פני הדברים שחסר הרבה מאוד ויהיה צורך לעשות השקעה ראשונית כדי לבסס את המערכת, זה לא השקעה של מליוני דולרים, זה מליוני שקלים קטנים לדעתי, אבל עדיין צריך לעשות את זה כדי להגיע למערכת אחידה.

ניסן לימור: אלה בעצם שני הדברים העיקריים שאנחנו ראינו.

ניסן לימור: ראינו גם נושא נוהלי שצריך לקבוע אותו באופן חד משמעי, אולי זה יהיה אפילו מעורב בהחלטות שהיו בוועדות ציבוריות, כי ועדות שעסקו בשכר לימוד בעבר ודמי הרשמה קבעו גם את הסכומים וקבעו גם מועדים.

ניסן לימור: המועדים היו מאוחרים מאוד, עד אוגוסט, אני חושב שאפשר להקדים את הכל, אפשר ליצור אולי שני מועדי הרשמה מוקדמים יותר, אבל צריך לשנות את זה, כיוון שזה באה מוועדות ציבוריות יהיה צורך לדון בזה או לקבל איזו החלטה שתעדכן או תעקוף את ההחלטות שהיו באותן ועדות ציבוריות.

ניסן לימור: אלה בעצם הדברים שאנחנו הצבענו עליהם בדו"ח שלנו, וכפי שאמרתי ההמלצה היתה פה אחד של כל החברים, ויש כאן פירוט שלם של המלצות, אין טעם כרגע להיכנס לכל הפרטים, תוכלו לקרוא, לראות את זה.

ניסן לימור: אנחנו בדקנו גם בעולם כפי שמשה הזכיר קודם, ההערכה שלי שבאמת אין שום סיבה בעולם שבמדינת ישראל הקטנה באמצעי המיחשוב הקיימים היום זה לא יתקיים.

אילן שלגי: כמה עולה היום להרשם?

עדי וזאן: שלוש מאות עשרים וחמישה שקלים פלוס שמונים שקלים על הטפסים.

עדי וזאן: אם אתה נרשם לארבעה מוסדות אתה משלם את הסכום הזה ארבע פעמים.

אילן שלגי: האם נכון מר וזאן שסטודנט בדרך כלל לא לוקח סיכון ונרשם ליותר ממוסד אחד?

עדי וזאן: לא רק ליותר ממוסד אחד, יותר מאוניברסיטה אחת ועוד כמה מכללות בשביל הגיבוי.

עדי וזאן: אם אני לצורך העניין רוצה בשנה הבאה ללמוד מינהל עסקים אז אני נרשמתי לשתי אוניברסיטאות ועוד שתי מכללות כגיבוי במקרה ואני לא אתקבל.

עדי וזאן: באופן עקרוני סטודנט שרוצה להרשם לכולם במינימום יוצא באלף מאתיים ובמקסימום באלף ארבע מאות.

אילן שלגי: האם בדקתם אפשרות שבשלב הראשון המרכז יהיה מאוחד לאוניברסיטאות בלבד, ובשלב שני ייכללו בו גם המכללות?

משה אהרוני: אני באופן חד משמעי לא רציתי ללכת בגישה הזאת, כי הבעיה זה לא האוניברסיטאות, הבעיה זה המכללות.

משה אהרוני: מה שקורה היום גם אין נתונים מספיק לגבי המכללות.

משה אהרוני: כל הנתונים, כל הסטטיסטיקות שיש לנו זה אוניברסיטאות.

משה אהרוני: ואחת הבעיות שהמכללות לא נכנסו, ואני חושב שצריך להרים את המכללות ולתת להם את כל הגיבוי ואת כל העזרה כדי שלא יישארו במצב שהם מספר שתיים.

אילן שלגי: כמה לפי הערכת

אילן שלגי: כם או ידיעת

אילן שלגי: כם ערוכים לעניין הזה וכמה צריכים לקבל תיגבור.

משה אהרוני: הייתי אומר שמרביתם לא ערוכים לזה, למרות שההשקעה היא לא גדולה לדעתי.

משה אהרוני: באוניברסיטאות אין שום בעיה.

אילן שלגי: אני הבנתי מפרופ' גרוסמן שיש חשיבה כזאת, בשלב ראשון האוניברסיטאות בלבד, אולי גם בגלל נושא המיחשוב.

יוסי שריד: האם הבאתם בחשבון שלהתחיל במה שיש, כמובן כדי להמריץ גם את אלה שאין, כי אחרת יש סיכוי שזה לא יהיה אף פעם, להתחיל במה שיש ולמי שאין, שזה לא טוב כמובן, זה גם מקפח, אבל מה לעשות, שנה להערכות,

ניסן לימור: אני מוכן להסתכן ולומר שכל ההשקעה במיחשוב היא אולי חצי מיליון דולר.

ניסן לימור: אני לא חושב שסדרי גודל כאלה, גם אם זה מיליון דולר, לסדרי גודל כאלה לא הייתי משאיר את המכללות מחוץ למערכת, אנחנו לא מדברים פה על איזה שהם חידושים שלא קיימים.

ניסן לימור: כלומר זה לא בעיה של פיתוח של שנים.

ניסן לימור: אין פה גם הערכות ארוכת טווח שצריך לעשות אותה.

ניסן לימור: ולכן אני חושב שאם אפריורית יעשו את ההפרדה הזאת,

משה אהרוני: אנחנו גם לא חשבנו שנכון לעשות הפרדה, אבל אם והיה אם מישהו יחליט ללכת למהלך שכזה של קודם, אז דווקא עלה הרעיון מספר פעמים להתחיל קודם כל עם מרכז רישום ארצי למכללות.

משה אהרוני: דווקא בגלל שבאוניברסיטאות זה פחות או יותר היום מסודר.

משה אהרוני: זאת אומרת זה אמנם לא מרכז רישום ארצי אבל כל מועמד לאוניברסיטה היום יכול להיכנס לאתר האינטרנט של כל אוניברסיטה, לבדוק סיכויי קבלה.

משה אהרוני: הוא מקבל כמעט את כל היתרונות של מרכז רישום ארצי והוא יכול ליהנות מזה כבר היום.

משה אהרוני: היות והוא יכול לדעת מה סיכויי הקבלה שלו הוא לא צריך לרוץ להירשם לארבעה חמישה מקומות, למרות שאולי עושים את זה לפעמים, אבל דווקא בגלל שבמכללות הם עדיין רחוקים מלהיות קרובים למצב סביר אז עלה רעיון שאולי נתחיל להקים מעין מרכז רישום למכללות, אפשר לעבוד במקביל ולשדרג את כולם, להביא את כולם לרמה סבירה.

יוסי שריד: אני לא חושב שיש איזה שהוא מוסד שנותן סיכויים.

יוסי שריד: אחר כך אני אגיד שקיבלתי הודעה שסיכויי טובים ואחד שסיכוייו לא היו טובים.

יוסי שריד: מה זה סיכויים, או שהתקבלתי או לא התקבלתי.

משה אהרוני: באתר המידע שמבוסס על אתרי האינטרנט של המוסדות אפשר לבדוק סיכויי קבלה על סמך הנתונים של שנה שעברה.

משה אהרוני: נאמר לך שם בדיוק שזה עדיין לא שום דבר ודאי אבל על פי מה שהיה בשנה שעברה הסיכויים שלך הם טובים או לא טובים.

יוסי שריד: הרישום הנוסף יראה להרבה אנשים הכרחי ולא עשינו שום דבר.

עדי וזאן: ח"כ שריד צודק, היום זה כבר לא עובד לפי נתונים יבשים.

עדי וזאן: זה לא שאם יש לך ציון תשעים ושתיים בבגרות ושש מאות בפסיכומטרי אוטומטית התקבלת.

עדי וזאן: כי כל מוסד אקדמי היום מחזיק כמות מסויימת של הסטודנטים שיכולים ללמוד.

עדי וזאן: אני כסטודנט זה שאני עומד בקריטריונים זה לא אומר שאני נמצא באותו אחוז המתקבלים, וזה יכול להכניס אותי מצד אחד ובסוף אני נשאר מה שנקרא בחוץ.

עדי וזאן: גם הרבה אוניברסיטאות בכוונה מעלות את רף הכניסה בשביל להראות איזו שהיא יוקרתיות מסויימת, ואם אני לא עומד בתנאים זה לא בהכרח אומר שאני לא אתקבל.

יוסי שריד: גם אי אפשר לפעמים ללמוד שום דבר משנה שעברה, בעיקר כאשר מדובר בפקולטות מגבלות.

יוסי שריד: ברפואה אתה לא יכול לדעת שום דבר.

יוסי שריד: בשנה שעברה היה היצע כזה והשנה יש היצע אחר.

יוסי שריד: בסך הכל מדובר במאה מקומות בכל בית ספר לרפואה פחות או יותר, לכן אתה לא יכול ללמוד מזה שום דבר.

עדי וזאן: דבר נוסף, אני לא יודע לגבי טווח היישום של המסקנות או הוצאה לפועל של כל נושא המרכז הארצי.

עדי וזאן: השנה בוודאות אני יודע שזה נמצא מאחורינו כי הרישום לאוניברסיטאות כבר כמעט נגמר, מה שמשאיר פחות או יותר שנה להתארגן.

עדי וזאן: אני חושב שאם יוכרז לדוגמא על פיילוט של האוניברסיטאות ותינתן אפשרות למכללות להיכנס יש הרי אינטרס עצום למכללות להיות חלק מהדבר הזה, כי אם הם יישארו מחוץ לסיפור הזה בעצם הסטודנטים יעדיפו ללכת לאיפה שכן יש להם את האפשרות להירשם דרך האינטרנט, מה שיתן להם את המוטיבציה הרבה יותר להתייעל, להשתפר, אולי גם להוציא כספים.

עדי וזאן: כיום, לפי מה שאני יודע, המדינה הרי משלמת את כל המשרדים האלה בתוך כל מוסד אקדמי שעושה את הרישום.

עדי וזאן: את כל הרישום הזה גם ככה המדינה משלמת.

עדי וזאן: אם היא תיקח מכל אותם מוסדות את הכסף הזה, אני פשוט קראתי את הפרוטוקול של הישיבה הקודמת בשנה קודמת, של הכנסת החמש עשרה, ושם ח"כ יהודית נאות ציינה בפירוש שהכסף הזה מגיע מהמדינה לצורך הרישום ספציפית.

אילן שלגי: בתקציבים של הות"ת יש גם סכומים עבור מנגנון הרישום?

אילן שלגי: אני רוצה לשאול אתכם, אם יהיה מרכז רישום ארצי, עד כמה עדיין יצטרכו המוסדות להחזיק מרכזי רישום אצלם ובאיזה גודל?

משה אהרוני: הם יצטרכו, כי יש פה כמה שאלות, עדיין ישנם דברים, כל אחד צריך לנהל לו את מערך הסטודנטים שלו, כי זה לא הקבלה לשנה ראשונה, גם כל ההמשך.

משה אהרוני: יש אחר כך שאלה של מעבר סטודנטים משנה שניה ואילך שעוברים בין מוסדות,

אילן שלגי: אתם לא מדברים על תארים גבוהים, נכון, מדובר רק על הרשמה לתואר ראשון,

משה אהרוני: מדובר רק על תואר ראשון.

משה אהרוני: תואר שני ושלישי זה כבר עניין מורכב יותר.

משה אהרוני: כלומר יצטרך להישאר גרעין קטן יותר לדעתי, הרבה יותר קטן עם הזמן, אבל יצטרך להישאר גרעין, ותקופת המעבר יצטרכו לבחון אותה עד כמה המרכז מסוגל לתת יותר ויותר תשובות.

משה אהרוני: להערכתי הוא יוכל לתת הרבה יותר תשובות עם הזמן, בעיקר באותם נושאים, גם לגבי תואר שני, שאלה לא תארים מחקריים אלא יותר לימודים ללא תזה שאתה לומד כדי ללמוד וללכת, אין הבדל גדול בין תואר ראשון לתואר שני מבחינת תנאי ההרשמה וצורת הרישום.

יוסי שריד: מתי הצוות שלכם מגיש את הדו"ח?

משה אהרוני: תוך שבוע יהיה לנו דו"ח סופי ואני מניח ששבוע לאחר מכן הוא יובא לדיון בות"ת.

אילן שלגי: אני סיכמתי עם פרופ' גרוסמן שאנחנו בחודש הבא נקיים פה דיון נוסף.

יוסי שריד: אתה יכול לומר לנו אם אנחנו צפויים להפתעה?

משה אהרוני: אני יכול לומר לכם שהדו"ח לא נוקט עמדה.

משה אהרוני: הצוות לא נוקט עמדה.

משה אהרוני: ות"ת תצטרך להחליט.

משה אהרוני: הצוות שלנו מה שהוא עשה הוא פשוט בדק מספר חלופות אפשריות, מחלופה מינימליסטית עד חלופה מאוד רחבה להקמת הדבר הזה.

משה אהרוני: הוא יציין הערכת עלויות ומשמעויות מיחשוביות ואופרטיביות וות"ת תקבל את זה וות"ת תצטרך לדון.

משה אהרוני: אני לא יכול להגיד לך.

יוסי שריד: הפעם היא תהיה חיובית בעקרון, כשאומרים לי בעקרון אני כבר יודע שדוחים את זה.

יוסי שריד: אני אגיד לך גם למה, כי על כל אוניברסיטה זה אובדן הכנסה.

אילן שלגי: מר אהרוני, האם יש לכם נתונים כמה סטודנטים באחוזים מאלה שנרשמים מתקבלים, כלומר כמה הם כאלה ששילמו דמי הרשמה וקיבלו סירוב, האם זה עשרים אחוז מהנרשמים או שמונים אחוז מהנרשמים.

משה אהרוני: לא התקבלו בכלל?

אילן שלגי: לא התקבלו בכלל.

אילן שלגי: אתה בא לאוניברסיטה מסויימת ורוצה להרשם לפקולטה להנדסה.

אילן שלגי: אם אתה רוצה הנדסה ו/או חוג אחר, ניחא.

אילן שלגי: אתה רוצה ללמוד הנדסה.

אילן שלגי: אני רוצה ללמוד הנדסה ואני פונה ליתר בטחון לשתי אוניברסיטאות ועוד שתי מכללות.

משה אהרוני: קודם כל אין נתונים לגבי המכללות.

משה אהרוני: כל הנתונים שקיימים זה רק לגבי האוניברסיטאות.

משה אהרוני: זה מצמצם מאוד את האוכלוסיה.

משה אהרוני: שנית הנתון הסטטיסטי הכללי שהזכרתי אותו קודם שיש אחד פסיק שמונה הרשמות.

משה אהרוני: זאת אומרת שיש לך בעצם, התשלום הנוסף אם אתה מחפש אותו, זה שמונים אחוז מדמי ההרשמה בממוצע, לגבי אוניברסיטאות בלבד.

משה אהרוני: זה לא מייצג, כי יכול להיות שבנוסף לאחד פסיק שמונה הזה יש לנו אני לא יודע לכמה מכללות פנו, ואז זה משנה את כל הנתון.

משה אהרוני: אחד הדברים שאני חושב שמרכז רישום ארצי יתן לנו, זה יזרז את כל מערך הנתונים שהיום לצערי אנחנו נמצאים בפיגור מאוד גדול כתוצאה מזה שיש הרשמה, ועד שאתה יודע ועד שזה עובר דרך הלמ"ס ועד שזה מגיע עוברת למעלה משנה, שזה בעיה מאוד קשה מבחינת נתונים ותכנון.

משה אהרוני: זה תוצר לוואי שיהיה חשוב מאוד לדעתי לכל מי שעוסק בתכנון המערכת בזמנים אמיתיים ובזמנים ארוכים יותר.

משה אהרוני: עוד דבר אחד שעלה אצלנו שעשוי לשנות גם את העניין של הזמן וגם את העניין של העלות, עלו מספר הצעות תוך כדי הדיונים שלנו, לעשות אאוט-סורסינג של כל העניין.

משה אהרוני: יש הרבה חברות שמוכנות לתת את השרות הזה, והם יעשו את העסקים שלהם מסביב למערכת.

משה אהרוני: כלומר זה לא יעלה למדינת ישראל כי הם יקימו את כל מה שצריך.

משה אהרוני: יש אגב נסיונות, מי שמכיר את האינטרנט, חלק מהנסיונות כבר קיימים היום בתוך האינטרנט, ויש כאלה שמוכנים לעשות את זה בזמן קצר, להעמיד מערכת לכולם, לכל היותר מה שיהיה צורך לעשות זה אולי לסייע למוסדות בסכומים לא גדולים כדי לחזק קצת את מערכות המיחשוב, את התוכנה, את כל האמצעים, גופים חיצוניים מוכנים לעשות את זה, ואולי זה הגיוני יותר מאשר להתחיל להעסיק אנשים וליצור מנגנונים חדשים.

משה אהרוני: ואנחנו העלינו את זה פה בתור אחת ההמלצות שראוי לבדוק, זה החלטה של מדיניות שות"ת ומל"ג צריכים לקבל, אם הולכים לכיוון כזה או אחר, אבל זוהי החלטה חשובה מאוד.

משה אהרוני: אנחנו חששנו בנושא הפרטי רק מדבר אחד, מצנעת הפרט ושימוש בנתונים פרטיים.

משה אהרוני: אפשר למנוע את זה לדעתי משפטית שלא יעשו בזה שימושים אחרים.

משה אהרוני: כי בכל אופן אתה מקבל פה מאגר גדול מאוד, יש מאחורי זה שיקולים מסחריים.

משה אהרוני: את זה צריך להגביל, ואני מניח שמשפטית אפשר למצוא לזה את הפתרון.

עדי וזאן: דרך אגב, אם אני לא טועה, מרכז לרישום עצמי לא שולח אוטומטית את כל הציונים לאוניברסיטאות.

עדי וזאן: בשאלון אתה מאשר אם אתה מעוניין.

אילן שלגי: בדוגמא של מי שבא ורוצה להרשם באינטרנט, הוא צריך גם לכלול את ההסכמה שייכנסו לנתונים שלו.

יוסי שריד: לפי חוש הריח שלי זה לא עומד לקרות, אבל הלוואי שאתבדה.

יוסי שריד: למרות שהוועדה לא מקבלת החלטה אני חושב שכדי לומר לשולחיך שהבחנת בחושיך המפותחים שהוועדה חושבת שמרכז רישום זה דבר חיובי וראוי.

אילן שלגי: רבותי, תודה רבה לכם, אנחנו נחזור וניפגש בקרוב כאשר אתם תבואו, ות"ת יציג את המסקנות שלו ואנחנו נתייחס.