ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 206, 2004-03-22 12:00

אילן שלגי: בואו בבקשה לטובת ההכרות ולטובת הפרוטוקול, מי יש לנו כאן.

אילן שלגי: כן, מר מיכה ינון – ראש מינהל התרבות, כן גבירתי – רחל בז'יזינסקי, מנהלת תחום קולנוע, עורכת דין שנית פנחסי מהלשכה המשפטית משרד החינוך, עורכת דין אתי חסיד מנכלי"ת איגוד המפיקים, עורך דין שחר ולנר מייצג את איגוד התסריטאים ואיגוד הבמאים, עורכת דין גתית לבנון מנהלת תחום יצירה ישראלית בשח"ם – איגוד שחקני המסך, יורם חטב מנכ"ל שח"ם – איגוד שחקני המסך, אייל מלובן, מנכ"ל איגוד העובדים בקולנוע ובטלויזיה, ובהצלחה למנכל"ית החדשה של איגוד המפיקים, צח גרנות ממשרד החינוך והתרבות, איתנו פה חבר הכנסת מתן וילנאי ואני אילן שלגי, מנהלת הועדה יהודית גידלי.

אילן שלגי: משרד האוצר – לא הגיע נציג.

אילן שלגי: יהודית, ספרי לנו איך הבטיח לנו משרד האוצר שיהיה נוכח פה.

יהודית גידלי: משרד האוצר הייתה, שהוא אומנם לא יוכל להגיע, אבל יגיעו חיים פרננדס, מאיה אלוין-גורן ואפרת כהן, ועכשיו לפני דקות ספורות גם מיקי דונביץ, זאת אומרת, ארבעה ממשרד האוצר.

אילן שלגי: יודע, לא אמרו לנו, בקשה, מי עוד הצטרף אלינו עכשיו?

אילן שלגי: אילת מצגר מהרשות השניה.

אילן שלגי: כראוי בכנסת, אני סבור שאנחנו נצטרך לצאת מפה בנזיפה קשה למשרד האוצר.

אילן שלגי: מתוך הנייר, אתה ראית, מתן, את הנייר הזה של מרכז המידע?

אילן שלגי: המהלכים שהיו בוועדה הזו שקיימה שתי ישיבות בחודש דצמבר, אנחנו החלטנו בשלושה בדצמבר, שהאוצר יעביר אלינו את נתוני ההעברה התקציבית לגופי הקולנוע במשך כל השנים, מאז חקיקת חוק הקולנוע בשנת 1999.

אילן שלגי: ובשבעה בדצמבר שלחתי מכתב לשר האוצר, שמזכיר לו את בקשת הוועדה וביום שבעה עשר בדצמבר נשלח מכתב נוסף, תזכורת נוספת למר אמיר לוי: "הנכם מתבקשים להעביר לנו את הנתונים בדחיפות", אבל דבר לא קרה.

אילן שלגי: ואז בישיבת העשרים ותשעה בדצמבר, כאשר האוצר ננזף בהקשר הזה, השיב נציג משרד האוצר מר חיים פרננדס, "אני מבטיח לך שבחודש ינואר אני אעביר לך את כל הנתונים שנמצאים ברשותי".

אילן שלגי: הגברת אפרת כהן מהאוצר?

אילן שלגי: , אנחנו כרגע בתהליך נזיפה במשרד האוצר, משום שאתם אינכם מקיימים את הבטחותיכם.

אילן שלגי: אתם לא מגיעים בזמן, אבל זה חשבון אחר, אבל אתם אינכם מקיימים את התחייבויות

אילן שלגי: כם, כי שלושה מכתבים שלי אליכם לא נענו, הבטחתו של נציג האוצר מר פרננדס כאן בוועדה בעשרים ותשעה בדצמבר "אני מבטיח לך שבחודש ינואר אני אעביר לך את כל הנתונים שנמצאים ברשותי".

אילן שלגי: שלי.

אילן שלגי: כמו מה לא.

אפרת כהן: נמצאים בידי מועצת הכבלים והלויין, משרד התקשורת והרשות השניה.

מתן וילנאי: קודמיהם, והן הכריזו חורמה על החוק בטרם יבשה הדיו.

מתן וילנאי: זה נתון.

מתן וילנאי: זה עובדה, זה לא ויכוח, זה לא דיון.

מתן וילנאי: ככה הם החליטו.

מתן וילנאי: ומאז בכל דרך הם עושים את זה.

מתן וילנאי: זה כולל הורדת התמלוגים.

מתן וילנאי: יסבירו לך הסברים מפולפלים להפליא למה זה ירד בשמונה אחוז ובחמישה אחוז, כי ממילא זה לא כסף שלהם, אז מה אכפת להם שהם לא יקבלו?

מתן וילנאי: עכשיו, עכשיו, אם היינו עוסקים בסכומי עתק שמשפיעים על תקציב המדינה, כמו שהם החליטו על העברות לכבישים עוקפים, אני הייתי מבין את הדיון.

מתן וילנאי: אבל על מה הדיון?, על חמישים מיליון, על שבעים מיליון?, על ההבדל בין חמישים לבין שבעים?

מתן וילנאי: על זה הדיון?

מתן וילנאי: בקומה הזאת וועדות מעבירות סכומים גדולים פי כמה למקומות שאלוקים יודע מה יקרה עם הסכומים האלה, ולכן יש פה בצורה, הייתי אומר מרושעת, נגד הקולנוע הישראלי, תאמינו לי, אני לא מצליח להבין למה.

מתן וילנאי: ולכן גם בוודאי התנגדתי לביטול הסעיף.

מתן וילנאי: אתה זוכר את זה?

מתן וילנאי: כי אמרתי, ברגע שזה יתבטל ונהיה בידיהן של שתי העלמות היפות האלה, חבל על הזמן מה יהיה לנו.

מתן וילנאי: ממש חבל על הזמן.

מתן וילנאי: כל אחד שם מחליט מה שהוא רוצה.

מתן וילנאי: ולכן החוק הוא הדבר הכי חזק שיש, ואני לא מתרשם שקיימו אותו, או שאני חלש בחשבון.

מתן וילנאי: החשבון שלי אומר: בשנת 2000, שמאה חמישים ושלוש מיליון נקודה חמש מאות שמונים אלף לחלק לשתיים, קרי חמישים אחוז, זה לא שלושים אחוז בכל מקרה.

מתן וילנאי: זה כל סכום אחר, זה בטח לא שלושים מיליון.

מתן וילנאי: מישהו צריך להסביר פה מה קרה.

מתן וילנאי: איכשהו נעלמו פה ארבעים מיליון.

מתן וילנאי: הלכו פה לאיבוד.

אילן שלגי: הזה.

מתן וילנאי: התשובות.

מתן וילנאי: אבל זה נייר ישן.

מתן וילנאי: אתה צודק.

מתן וילנאי: עכשיו הגיעו נתונים חדשים.

מתן וילנאי: אני ראיתי את הנתונים של הכנסת שהם שונים.

אילן שלגי: קיבלתם, ולבדוק מה לא קיבלתם.

אילן שלגי: הרושם שהצטבר אצלי הוא שחייבים לכם כסף.

מאיה אלוין-גורן: שניתנים לנו, כי אין לנו את הנתונים בתחילת שנת תקציב.

אילן שלגי: מפורט של מה שהיינו צריכים לקבל קודם, אבל מה תמצית העניין?

מאיה אלוין-גורן: הרדיו האזוריות, זה סך כל התמלוגים שהועברו למדינה, צסא כידוע לכם לא מעבירים תמלוגים.

מאיה אלוין-גורן: על פי ההערכות הרשות השנייה, הוא יתחיל להעביר בשנת 2005.

מאיה אלוין-גורן: הכבלים והלויין, "יס" התחילו לשלם רק בסוף 2002.

מאיה אלוין-גורן: סך כל התמלוגים – תראו בעמודות.

מאיה אלוין-גורן: על פי החוק, עד שנת דצמבר 2000 החוק אמר שסך כל התמלוגים המקסימיליים שיועברו למועצת הכבלים והקולנוע, יהיו שלושים מיליון.

מאיה אלוין-גורן: בספטמבר 2000 החוק שונה לחמישים אחוז.

מאיה אלוין-גורן: לכן אתם רואים כאן איזשהו תמהיל.

מאיה אלוין-גורן: אם תרצו אני אסביר לכם איך הגענו למספר הזה.

מאיה אלוין-גורן: החל מספט

מאיה אלוין-גורן: מבר 2000 על פי החוק, צריכים להיות מועברים חמישים אחוז מסך התמלוגים, אתם רואים בעמוד של התקצוב על פי החוק.

מאיה אלוין-גורן: בעמודה הבאה אתם רואים את תקציב התמיכה בקולנוע, שזה התקציב של המדינה ובצדו ביצוע התקציב ואחוז הביצוע, שזה בשנת 2001 היה ביצוע של מאה אחוז.

מאיה אלוין-גורן: מה שמעניין זה העמודה האחרונה.

מאיה אלוין-גורן: זה ההפרש בין התיקצוב על פי החוק לבין התיקצוב בפועל בתקציב המדינה.

מאיה אלוין-גורן: אתם רואים שבזנת 2000 הייתה איזשהי בעיה, לא הייתי אז, אני לא יודעת למה נוצר הפער הזה, התיקצוב הוא של חמישה עשר מיליון פחות.

מאיה אלוין-גורן: החל מהשנה הזאת, בעצם תוקצבתם ביותר ממה שהייתם אמורים על פי החוק.

מאיה אלוין-גורן: סך הכל ההפרש הוא שבע עשרה נקודה שלוש מיליון שקל תיקצוב יתר.

אילן שלגי: הכללי לשעבר מר ניר גלעד הועמד לדין משמעתי על כך שהעביר כששה מיליון שקל בעודף לעמותות שעוסקות בחינוך החרדי.

אילן שלגי: והעיתון דיבר על העמדה לדין.

אילן שלגי: ניחא, אבל אני שאלתי אם הכסף הוחזר.

אילן שלגי: האם מישהו מטפל בכך שהכסף יוחזר.

אילן שלגי: אז אני לא קיבלתי תשובה על המכתב שלי מאתמול, אבל האם פה אתם גם מתכוננים לדרוש החזר כסף?

אילן שלגי: והכבלים והלויין אינם מעבירים את כל התמלוגים שהם אמורים להעביר ושישנם איזה ברורים, ואולי איזה הליכים ואולי אפילו משפטיים בעניין הזה.

אילן שלגי: אז אולי התמונה בכל זאת לא כוללת מה שצריך להגיע.

סיבות עיקריות: אחת – הפחתת שיעור התמלוגים משמונה אחוז לארבעה אחוז, והדבר השני – יש עכשיו מחלוקת בין הזכייניות של הרשות השניה ומשרד האוצר לגבי גובה התמלוגים שהן צריכות להעביר.

סיבות עיקריות: אני לא יודעת אם זה מעניין את הוועדה.

מאיה אלוין-גורן: החוק עלות ההקמה של מערך המשדרים מושת על המדינה והוא מקוזז מהתמלוגים.

מאיה אלוין-גורן: עכשיו הזכייניות של ערוץ 2 טוענות שגם התחזוקה השוטפת של אותו מערך צריך להיות מושתת על המדינה ולא עליהן.

מאיה אלוין-גורן: מדובר על משהו באיזה סדר גודל של עשרים מיליון ₪.

אילן שלגי: העניין הוא של התחשבנות פשוטה.

אילן שלגי: אבל יכול להיות שזה שהאוצר לא גבה כסף, זה לא צריך להפחית ממה שמגיע לקולנוע.

אילן שלגי: כן, בבקשה אדוני.

אסף אמיר: שנפתחה הישיבה הזאת, אני חושב שהדף הזה צריך, בואו נקבל אותו עם המסמכים שעל פיו הוא נעשה ולא רבע טבלה.

אסף אמיר: נראה, נשמע גם באופן רשמי כמה כסף אתם מצפים לקבל מכל אחד מהגורמים האלה, ואז עוד שבוע אולי נשוב לדבר.

אסף אמיר: הרי זה ברור שאתם שקיזזתם ששה מיליון מהחוק, אתם בעצם טוענים עכשיו שאנחנו חייבים לכם, "אנחנו" זה הקולנוע, חייבים לכם קצת יותר.

אסף אמיר: אנחנו מכירים, מספרים זה דבר נזיל.

אסף אמיר: משרד האוצר הוא עוד יותר נזיל.

אסף אמיר: אני מציע שאנחנו פשוט נלמד את זה ולא נתייחס לזה כאל עוד משהו, משהו שצריך להתייחס אליו ברצינות, כי באמת זה לא דרך.

מאיה אלוין-גורן: השניה, משרד האוצר והזכייניות.

מאיה אלוין-גורן: אני מקווה שיסתיים החודש.

מאיה אלוין-גורן: ארבעים ושתיים מיליון שקל.

אסף אמיר: או לא.

מאיה אלוין-גורן: מר אמיר לוי שמועצת הקולנוע תתמוך בשינו החקיקה של חוק הקולנוע ובתמורה יהיה תקצוב קבוע של ששים ואחת מיליון שקלים כל חמש שנים לתמיכה בקולנוע, במקום שזה יהיה תלוי בתמלוגים.

מאיה אלוין-גורן: בסופו של דבר ההסכם לא קויים על ידי מועצת הקולנוע.

מאיה אלוין-גורן: לששים ואחת כדי לעמוד בהסכם שהיה עם מועצת הקולנוע.

יוסי אורן: קודמת, בניגוד למה שהיה כתוב בספר התקציב.

מאיה אלוין-גורן: בין שני הצדדים, צד אחד לא עומד בסיכום, אז אנחנו היינו צריכים לקזז את זה.

אילן שלגי: החוק?

יוסי שריד: היו עומדים על זה, הכנסת לא הייתה מוכנה לחוקק, על פי ההסכם שלכם.

יוסי שריד: הסנקציה צריכה להיות על הכנסת.

אילן שלגי: זה הסכם שחתמו עליו מועצת הקולנוע, מנכלי"ת משרד החינוך והאוצר.

אילן שלגי: חסרה פה חתימה על העותק הזה, אני מניח שהאוצר חתם.

אילן שלגי: שם באמת נאמר שהכנסת תתבקש לשנות את החוק.

אילן שלגי: זאת אומרת שהכנסת לא הסכימה לשחק את המשחק הזה.

אילן שלגי: בחודש דצמבר, שהתקציב לא יפחת מששים ואחת מיליון.

אילן שלגי: טוב, עכשיו נשמע את האורחים שלנו, מר מלובן בבקשה.

אייל מלובן: חלקן, מדברות על מיליון בתי אב מנויים.

אייל מלובן: עכשיו, בחשבון פשוט של מיליון כפול מאה ששים שכולנו משלמים לכבלים, אני מגיע לכמעט מיליארד ותשע מאות אלף הכנסה בשנה, ובזה תקחי את המסגרת של התמלוגים, זה צריך לצאת בסביבות חמישים מיליון שקל לקולנוע בשנת 2001-2002 שמצהירים על זה בתי אב, ואתם מציגים פה נתונים שונים לגמרי.

אייל מלובן: אז חשבון, זה לא בקיבוץ שגמרו כיתה ד' וזהו.

אייל מלובן: חברות הכבלים מכריזות קבל עם ועדה, הן מחזיקות, היה להם מיליון מאה מנויים והם ירדן למיליון עכשיו.

אייל מלובן: הן מצהירות את זה, חברות הכבלים בתקציביהם.

אייל מלובן: אז לפי איך את עושה פה חשבון שאת מגיע בהפרשים?

מאיה אלוין-גורן: החישובים האלו, אלה על פי דף החישובים בפועל.

אייל מלובן: שיש להן ארבע מאות חמישים אלף מנויים.

אייל מלובן: אני אומר, חשבון.

אייל מלובן: כמה עולה, כמה משלמים לפני החבילה?

אייל מלובן: אנחנו בבית משלמים יותר, כי החבילות האלה הן בסביבות מאתיים שקל.

אייל מלובן: הבסיס, מי שלקח רק את חבילות הבסיס ולא מעבר לזה, מאה שבעים שקלים.

אייל מלובן: מי שלקח רק את הבסיס ולא את חבילת הספורט בטעות ולא חבילה אחרת, שזה עולה מאתיים שקלים ומעלה לחודש.

אייל מלובן: לפי מאה שבעים שקלים אנחנו מגיעים לסכומים שונים לגמרי.

אפרת כהן: אותם.

יורם חטב: בתחומים אחרים, אבל בתחום הקולנוע, יאמר מתן ויאמרו רבים וטובים שליוו את הפרשייה הזאת מתחילתה, זה משחק של חתול ועכבר עם האוצר כבר שנים.

יורם חטב: עכשיו, אני תמה, ואני לא ציני, אני מדבר ברמה כזאת חברית.

יורם חטב: אני קצת תמה, את אומרת שחוק זה חוק, ואנחנו מקבלים פה נייר שאין עליו שום לוגו.

יורם חטב: חוץ מאשר שצולם בכנסת אני לא רואה עליו שום אסמכתא, שום חתימה, אם אלו נתונים של המועצה לשידורי כבלים וללוויין ושל מועצת הרשות השניה, למה אין לי פה נספח, דף, חתום שאומר לי שזה באישור חשב?

יורם חטב: אני אגן עכשיו על משרד האוצר, למה קיצצתם באמת רק ששה?

יורם חטב: אם את אומרת שבשנת 2004 היינו צריכים לקבל רק ארבעים ושתיים מיליון, אז היינו צריכים עכשיו לקצץ הרבה יותר, אל תצאו פראיירים, הרבה יותר אתם צריכים לקזז.

יורם חטב: אז עכשיו כל השיטה הזאת, כבוד היושב ראש, היא בעצם יצאה שחוק הקולנוע, ואני לא מלין חלילה נגד חוק עקר, כי זאת ברכה, אבל מה שקרה, שהחוק הזה נשאר, הוא תלוי כמו שמיכה שתלויה מארבעה חבלים, אבל כל חבל קשור מעמוד שאין קשר לאחרים.

יורם חטב: החוק הזה נמצא בסמכותה של וועדת חינוך, אבל וועדת כלכלה קובעת את שיעור התמלוגים.

יורם חטב: הנתונים, האוצר הוא זה שמעביר את הסכום, אבל אין לו את הנתונים והמועצות מוצאות רגולציות ומעבירות.

יורם חטב: בקיצור, יש פה איזשהו ערב רב של גופים, שכל אחד שבאיזשהו פזל חוברים יחדיו ליצור את השורה התחתונה של החוק, והרי מתכון לכאוס מוחלט.

יורם חטב: עכשיו, לגבי מה שאמרת בנושא החקיקה, אנחנו כעיקרון איגודי היוצרים וגופים נוספים מתוך התעשייה, למשל קרנות הקולנוע, אז בעצם אנחנו מתארגנים לאיזשהו מאבק שאנחנו מצפים שיהיה ארוך מאוד ורצינו פשוט לשאול אתכם, את חברי הוועדה, ממה שאנחנו מבינים, הוא שצריך ללכת כאן לחקיקה.

יורם חטב: חקיקה שתתקן את החוק.

יורם חטב: עלה אצלנו גם רעיון שמדבר על שינוי שיטת החמישים אחוז מהתמלוגים לשני אחוז מההכנסות, זאת אומרת שני אחוז מהכנסות הגופים הממשלתיים ולא פחות מששים ואחת מיליון.

יורם חטב: רצינו לשמוע מכם חברי הכנסת המנוסים וחברי הוועדה המלומדים.

יורם חטב: ממה שאנחנו מבינים, למדו אותנו, ממה שאנחנו מבינים, צריך ללכת כאן לחקיקה.

יורם חטב: אנחנו מבינים שרצוי שזו תהיה הצעת חוק ממשלתית.

יורם חטב: תקנו אותנו אם אנחנו טועים, ואנא, האירו את דרכנו.

יוסי אורן: אני מסתכל על הטבלה הזאת ואני מבין, אני מקבל את כל הנתונים עד 2003, אבל אני מבין ש2004- יסוכם כשיקבלו את התוצאות של 2004 שזה יהיה משהו בסביבות 2005.

יוסי אורן: אם אני זוכר נכון, אז כשהחוק נחקק, נקבע שההכנסות של השנה הקודמת לתחילת החוק, הם יהיו האינדקס לשנה הבאה, וכך כל שנה הלאה.

יוסי אורן: זאת אומרת שההכנסות של 2003 הן האינדקס של 2004, ושל 2002 הן האינדקס של 2003, כדי שבתחילת 2002 נוכל לדעת מה קורה.

יוסי אורן: אני מקבל פה נתון שאני לא מבין בכלל למה הסכום של ארבעים וחמישה ושמונה מאות ארבעים וחמישה הוא נכון או לא נכון, כי הוא לא נובע מכלום, אפילו לפי הטבלה הזאת.

יוסי אורן: פשוט לא הגיוני לגמור את זה שנה וחצי אחרי זה.

יוסי שריד: הממשלה צריכה לרצות להציע הצעת חוק, דבר שנראה לי ברגע זה לי ריאלי, אבל אני לא בטוח במה שאני אומר, כי לאוצר יש מה להגיד בעניין זה.

יוסי שריד: יש גם חוק קודם, הרי שמעת הצהרה קודם שחוק זה חוק, זה דבר שחשוב לשמוע.

יוסי שריד: יש חוק שכל דבר שבא להוסיף יותר מחמישה מיליון, מחייב רוב מסויים בכנסת שאני לא זוכר כרגע את הניסוח, ולכן נראה לי, אלא אם כן יוכח אחרת, שהדרך לחקיקה ממשלתית, לפחות ברגע זה, היא חסומה.

יוסי שריד: ככה נראה לי.

יוסי שריד: אבל אם לא, אין יותר טוב מהיושב ראש שלנו לבדוק, כי יושב ראש וועדת שרים לענייני חקיקה שבידי הוועדה הזאת להחליט אם כן או לא, זה שר המשפטים, ויושב ראש הוועדה יכול לברר על נקלה אצל שר המשפטים אם הוא יעביר חוק כזה או לא.

יוסי שריד: אם מסתבר שכן, אז בא לציון גואל, נהדר, זה לפי דעתי, מלאכתינו כמעט נשלמה.

יוסי שריד: אם לא, אז צריך להגיש את זה בדרך אחרת שהיא קצת יותר נפתלת, אבל היא גם דרך ידועה וסלולה, שהיא הצעת חוק פרטית שתנסה לכנס בתוכה נציגים של מפלגות שונות כדי להבטיח עד כמה שאפשר רוב להצעה הזאת.

יוסי שריד: אני חושב שהאוצר נותן מוטיבציה לחברי הכנסת לחוקק חוק בעניין הזה, כי כל העניין נקלע שלא בטובתו ולפי דעתי גם לא לטובתכם, נקלע לנסיבות של קטטה ושל מעין נקמה בגויים, כלומר בכנסת, כי הכנסת היא זו ששיבשה, לא ארגוני היוצרים והאומנות.

יוסי שריד: הכנסת היא זו שלא הסכימה לרקד על פי התנאים של ההסכם שנחתם בשעתו, ולכן יש פה איזשהו רצון להוכיח לכנסת, אתם לא הייתם מוכנים לקבל את זה, אז עכשיו נראה לכם פה מי בעל הבית, שזו תכונה מאוד אופיינית ולא בפעם הראשונה למשרד האוצר.

יוסי שריד: אני חושב שאפשר להעביר את זה בחקיקה פרטית.

יוסי שריד: יש רוב אז זה לוקח עוד שבועיים.

יוסי שריד: לא בשמיים היא.

מתן וילנאי: חוק הוא חוק, וקודם כל צריך למצות את מה שקורה כאן מול משרד האוצר.

מתן וילנאי: זה בלתי מתקבל על הדעת שאנחנו נמצאים בפארסה הזאת כבר ארבע שנים.

מתן וילנאי: כבר ארבע שנים אנחנו נמצאים בפארסה הזאת, וכל פעם מחדש.

מתן וילנאי: והוועדה צריכה לדרוש את מיצוי העניין עד הסוף, כולל מי שאשם בתקצוב יתר.

מתן וילנאי: שישלם.

מתן וילנאי: לא שישלם את המיליונים, אבל הוא צריך לשלם.

מתן וילנאי: אם יש את התקצוב יתר הזה, זה בלתי מתקבל על הדעת, ועכשיו הם שקיבלו את הכסף צריכים להחזיר אותו.

מתן וילנאי: מה הם יהפכו את ההכנסות עכשיו לדולרים, לשקלים, מה הם יעשו איתו?

מתן וילנאי: פשוט בדיחה.

מתן וילנאי: הדבר השני – אם כלו כל הקיצים, אני מצטרף ליוסי ואני חושב שצריך לחוקק חוק.

מתן וילנאי: הממשלה לא תחוקק.

מתן וילנאי: לא רק שאני עברתי את ה"ויה דלרוזה" הזאת בתור שר, הממשלה לא תחוקק, אלא אם אתה עם יושב ראש מפלגתך, יתברר לך שאתם מוכנים להעביר את זה, זה אצלכם בחצר.

מתן וילנאי: והיה ולא, הוועדה צריכה ליזום שאנחנו נארגן מכל קצווי הבית אנשים ונביא את זה בחקיקה פרטית, לא תהיה ברירה אחרת.

יוסי שריד: צריכים הצעת חוק ממשלתית, מספיק שיעבירו את זה.

אילן שלגי: מאיתנו עם מי שהוא יכול.

אילן שלגי: אני ידבר עם שר המשפטים.

אילן שלגי: אבל אני חושב שאנחנו מפה צריכים לקרוא למשרד החינוך והתרבות להוביל בממשלה חקיקה.

אילן שלגי: והיה ולא יקרה, אז נודיע שאנחנו נעשה.

מתן וילנאי: חוק, ושמו עלינו קצוץ.

מתן וילנאי: אני מצטער שאני צריך להגיד את זה.

מתן וילנאי: פשוט לא מתייחסים לכנסת.

מתן וילנאי: והנייר הזה הוא באמת "non paper”, והוא דורש, כמו שאסף אמר, הוא דורש חקירה ולימוד ותהייה של כל העניין הזה, מהמקור המוסמך, מאיפה כל המספרים האלה צצו.

אילן שלגי: ולהביא נייר שהוא “non paper”.

אילן שלגי: צריך שיהיה מכתב תשובה לפניותיה של הוועדה, בסדר, לא ליושב ראש הוועדה, אני מוחל על כבודי, אבל הייתה החלטה של הוועדה והיו מכתבי תזכורת.

אילן שלגי: תנו תשובה!! יכול להיות שהתשובה תכלול את הטבלה הזאת.

אילן שלגי: אני סבור שצריך להיות בה יותר.

אילן שלגי: צריכים להיות בה מסמכים, צריכים להיות בה דפים, איך הנתונים האלה נבנו.

אילן שלגי: חלק מהפרטים את הוספת בעל-פה על הדברים.

אילן שלגי: שכל זה יהיה בתשובה מנומקת לוועדה.

אילן שלגי: ואני מצפה גם מכם, מנהל התרבות, שאתם תבדקו את הנתונים לפי מה שיש אצלכם.

אילן שלגי: לא סתם פניתי למחלקה המשפטית שלכם.

אילן שלגי: לבדוק גם את השאלה מה לגבי כספים שהאוצר לא גובה ואולי הוא לא מתאמץ מספיק כדי לגבות.

אילן שלגי: זה נמצא בחצר שלכם.

אילן שלגי: כן גבירתי.

אילת מצגר: שלה, בין היתר כי היה קיטון בהיקף התמלוגים בהשקעה לקולנוע, בלי קשר לחוק הקולנוע, והיום זכייני ערוץ שתיים וערוץ עשר, כל אחד בנפרד, מחוייבים להשקיע בכל שנה מ-2003-2005, שמונה מיליון שקל בקולנוע.

אילת מצגר: בימים אלו אנחנו בודקים את העמידה של הזכיינים במחוייבות הזאת, ואנחנו עומדים על ההצעה הזאת, ההשקעה הזאת בקולנוע, זה נושא שהוא מאוד חשוב בעינינו.

אילת מצגר: ארבעים ושלושה אחוזים הפקת מקור שיש על המסך שמשודרת, זכיינים חייבים להשקיע כסף בקולנוע.

אילת מצגר: פשוט להשקיע בסרטים, על מנת לאפשר את ההפקה שלהם, וזה דבר שהוא מאוד חשוב בעינינו, וכמובן זה מעבר למחוייבות שנובעת מחוק הקולנוע עצמו.

אילת מצגר: יודע.

אילת מצגר: אנחנו נעמוד על כך שהם יעמדו במחוייבות שלהם, ואם הם לא עמדו בה ב2003-, הם ישלימו אותה ב2004-.

צח גרנות: מגיעים לקולנוע ממקורות אחרים.

צח גרנות: נדמה לי שיש פה בנתונים, הנתונים, ואני מודה שקיבלנו לפחות על 2002 לפחות מידע לגבי העבר והם נראים לנו תמוהים.

צח גרנות: יש ירידה מדהימה בתמלוגים שמגיעים לרשות השניה בין 2001 ל2002-.

צח גרנות: אם ב2001- הרשות השניה גבתה כשישים מיליון שקל תמלוגים, ב2002- היא גבתה שבעה עשר מיליון.

צח גרנות: עכשיו צריך לזכור, יש ירידה של השיעור משמונה אחוזים לארבעה אחוזים, זה היה אמור להביא לירידה של חמישים אחוז, ולא לירידה של שבעים וחמישה אחוזים שממשיכה עוד ב-2003.

צח גרנות: אז אני יודע גם שהיתה ירידה מסויימת בהכנסות של הזכייניות, הכניסה של ערוץ עשר, הכל בסדר, אבל עדיין יש איזה הסבר אולי לירידה של שבעים וחמישה אחוז?

אילת מצגר: מכירה את הנייר הזה, אני לא ראיתי אותו לפני כן.

אילת מצגר: אני לא מעורה בפרטים של גביית התמלוגים כי זה לא התפקיד שלי ברשות, אבל אני בוודאי אבדוק את הנתון הזה, כי גם לי הוא נראה קצת מוזר.

אילת מצגר: מאיה הזכירה שיש איזשהי מחלוקת.

יוסי שריד: אחוז?

יוסי שריד: בסך הכל, מכל וכל?

שחר ולנר: שהיא לא מכירה את הנתון.

אילת מצגר: ביקשתי נתונים לפני הישיבה ולא היו.

שחר ולנר: הוא לא מסמך שמישהו חתום עליו.

שחר ולנר: לעומת זאת במסמך אחר שהאוצר כן חתום עליו, יש נתונים אחרים.

שחר ולנר: אמנם הוא מסמך מיושן, ישן נושן, מ21- במאי ורק לדוגמא יש הפרשים, אמנם לא של הרבה מיליונים, אבל כמה מיליונים לפה או לשם וזה מסמך דווקא שהאוצר חתום עליו.

שחר ולנר: אז יכול להיות שדווקא אחרי בדיקה נוספת שעשיתם, גיליתם שעשיתם טעות.

שחר ולנר: זאת במסמך הקודם שאני רואה במסמך הקודם, הוא מאה ארבעים מיליון.

שחר ולנר: מאה ארבעים ואחת מיליון.

שחר ולנר: כנ"ל לגבי שנת 2002, יש הפרש של שלושה ארבעה מיליון.

שחר ולנר: באמת לא רציני אבל לאיגודי היוצרים, או יותר נכון, לקולנוע הישראלי, זה יקר מפז הסכומים האלה ואנחנו נאבקים על כל שקל ועל כל מיליון.

שחר ולנר: הדבר המדהים ביותר הוא שלמעשה הצורך שלנו להיות פה והצורך של הוועדה להתעסק בזה והצורך של האוצר להסתיר נתונים ולתרץ את הסתרת הנתונים נובע מכך שהאוצר פעל כמו שיורם אמר, בחבל אחר של החופה הזאת שנקראת חוק הקולנוע בוועדת הכלכלה להפחתת התגמולים.

שחר ולנר: ואנחנו רואים במפורש, זה הרי לא כסף של האוצר.

שחר ולנר: זה כסף שהם מחוייבים להעביר כדי ליצור איכות ביצירה, כי אחרת מה שייצא לנו, ואנחנו עדים לזה בכל שנה מחדש, יש לנו זילות של המסך.

שחר ולנר: עכשיו, זה שהממוצע הידוע היום שכל אדם בממוצע במדינת ישראל רואה שלוש וחצי שעות טלויזיה, זה משהו שצריך לחשוב עליו מבחינת חינוך.

שחר ולנר: זה הממוצע.

שחר ולנר: בין שלוש לשלוש וחצי שעות ביום.

שחר ולנר: שהוא ימשיך לראות את השלוש וחצי שהוא רואה היום, שלא נעים לי להגיד מה יש שם.

שחר ולנר: זבל.

שחר ולנר: השאלה היא איפה אנחנו יכולים לעשות.

שחר ולנר: מה שאנחנו יכולים לעשות אנחנו עושים, אבל אני עוד לא מבין איך האוצר מרשה לעצמו, באמת, כבר שנים, אני אומר חצי שנה באופן אינטנסיבי שכבוד יושב ראש הוועדה שולח מכתבים ואנחנו ראינו את המכתבים.

שחר ולנר: אנחנו מבקשים את המידע, הרשות השניה, מועצת הכבלים והלוויין אמורים להעביר לכם את המידע הזה גם אם הוא לעוס.

שחר ולנר: הרי אם זה היה גורם אחר, הייתם מבקשים, הייתם חופרים, יש לכם את כל הסמכויות לפי כל הפקודות והחקיקה הרלבנטית לחפור ולהגיע לנתון הגולמי ולדעת מה עומד מאחוריו.

שחר ולנר: רק בנושא שאתם לא מעוניינים בו, באופן לא צודק לטענתינו, גם לטענתכם, אתם לא עושים שום דבר.

שחר ולנר: אתם מביאים איזה "צטלה" שאין מאחוריו כלום.

שחר ולנר: הרי כל נתון שאני אשאל אחת מכם, אתן לא תדעו לענות לי מה עומד מאחוריו.

שחר ולנר: זה מביש.

שחר ולנר: כמשרד האוצר זה מביש.

מאיה אלוין-גורן: האלה.

אילן שלגי: שמעה.

מאיה אלוין-גורן: האוצר במשרד התקשורת שאחראי על גביית התמלוגים.

מאיה אלוין-גורן: יש לנו עניין גדול לגבות את כל התגמולים שהזכיינים חייבים לנו כדי להכניס לקופת המדינה.

מאיה אלוין-גורן: זה שחמישים אחוז ממנו מועבר למועצת הקולנוע, זה לא מפחית ולו בכלום מהמוטיבציה של החשב של משרד האוצר לגבות את הכספים.

מאיה אלוין-גורן: וירידה מהכנסות מתמלוגים, תראו, אתם צריכים להבין שההכנסות האלה שאתם נשענים עליהן, הם מאוד רגישים לכל שינוי שמתרחש במשק.

מאיה אלוין-גורן: אם יש מיתון אז כמות הפרסומות יורדת, וההכנסות קטנות.

אילן שלגי: מבחינתכם.

אילן שלגי: אני לא מסלק אותך.

אילן שלגי: סליחה אדוני, אני רוצה לסיים את הישיבה הזאת עם חברי הכנסת ונסיים לשמוע את נציגת האוצר.

אילן שלגי: משרד החינוך יכול להשאר.

אילן שלגי: כן מאיה גורן.

מאיה אלוין-גורן: צריכים להבין שיש פה המון השפעות אקסטניות לתשלומים הללו שאין למועצת הקולנוע שום השפעות עליהם, והם ניזוקים, הם משלמים את המחיר.

מאיה אלוין-גורן: מיתון, גורם לקיצוץ הפירסום.

מאיה אלוין-גורן: אנשים מבקשים לנתק את הכבלים כי הם לא יכולים לעמוד בתשלומים החודשיים הקבועים, עוזבים ורמת ההכנסות יורדת.

מאיה אלוין-גורן: המדינה מטעמיה שלה חושבת שתגמולים זה מס כפול ומבקשת להוריד אותו ולהפחית אותו, כי גם ככה גורמי השידור כולם בהפסדים גדולים מאוד, ומה שקורה שמש צריך להוריד את המחיר.

מאיה אלוין-גורן: וזה מה שגרם לנו להגיע להסכם ולהבטיח להם תשלום קבוע שיוכלו לתכנן לטווח ארוך, שיידעו שכל שנה יש להם ששים ואחת מיליון שקל בלי להיות מושפעים לטיעון זה או אחר של אחת הזכייניות של ערוץ שתיים שטוענים שצריכים לקזז אחוזים כאלו וכאלו מהתמלוגים.

מאיה אלוין-גורן: הם צריכים לדעת שיש להם סכום קבוע, לדעת לתכנן לטווח ארוך בלי שום השפעה, אף אחד לא יוכל לגעת בזה, ולנתק את הקשר בין תעשיית הכבלים לתעשיית הקולנוע.

מתן וילנאי: כי האוצר באופן קבוע פגע בתקציב הזה.

מתן וילנאי: כשאני הגעתי להיות שר, היו שם הון תועפות, שבע עשרה מיליון שקל.

מתן וילנאי: זה מה שהיה שם.

מתן וילנאי: והאוצר קבוע פגע בזה.

מתן וילנאי: ולכן לבוא עכשיו ולהגיד שיש עכשיו ששים ואחד אחרי הקיצוץ, אז לא נותרת ברירה.

מתן וילנאי: לעשות כך שיישאר רק תקציב קולנוע?

מתן וילנאי: היא לא תוכל.

מתן וילנאי: ואז שוב זה ייפגע.

מתן וילנאי: היסטורית.

יוסי שריד: לבדוק את עצמכם.

יוסי שריד: למה לפעמים יש אנשים שמדברים על אמינות, לא רק כמילה יפה שראוי להתנאות בה, אלא שאמינות זה כלי שלטוני מאוד מאוד חשוב.

יוסי שריד: מכיוון שאמינות האוצר בימים אלה היא ברמה מאוד נמוכה, בתנאים אחרים היה אפשר אולי לקבל את מה שאתם אומרים, אבל מכיוון שאף אחד לא מאמין, כי היו הרי דברים שהיו יסוד מוסד, דברים אפילו, את יודעת מה?

יוסי שריד: שלא אחטא בשפתיי, כי אין דבר חשוב יותר מהקולנוע, אפילו יותר חשוב מקולנוע, ילדים בשילוב, אני יודע מה?

יוסי שריד: אין דבר שהגרזן לא הונפה.

יוסי שריד: אז כשאין אמינות, אז את רוצה שאנחנו ניתן אמון?

יוסי שריד: , אין יותר אמון.

אילן שלגי: השבתם תשובות, אתם התחמקתם, אני ביקשתי לדבר לפני שבוע עם מר אמיר לוי בטלפון.

אילן שלגי: הוא לא חזר אליי בטלפון.

אילן שלגי: אז אני אמרתי, אני מצפה שהוא יבוא לוועדה.

אילן שלגי: התשובה הייתה: "יבוא מר פרננדס".

אילן שלגי: אינני יודע, אולי אתן בכירות ממר פרננדס, אבל הוא זה שהבטיח לוועדה הזאת שיהיו נתונים בינואר.

אילן שלגי: שלו הוא פשוט לא מכבד אותנו.

רחל בז'יזינסקי: שלא הוא זה שמעביר אותם, אז נלך למקור ונבקש מהם.

רחל בז'יזינסקי: זו בקשתי.

רחל בז'יזינסקי: אני אומרת שאם אין מכלי שני, אז שנלך למקור.

מתן וילנאי: ברצינות.

יוסי שריד: האוצר ורצונו הטוב.

יוסי שריד: מכיוון שלא הרבה נותנים אמון ברצונו הטוב של משרד האוצר, אז לא יכולנו לקבל את זה, מה לעשות?

יוסי שריד: חוק זה דבר קצת יותר, לא מי יודע מה, כי האוצר כידוע גם לא מכבד חוקים.

אילן שלגי: ועדת החינוך והתרבות מביעה כעס על כי משרד האוצר לא המציא לה את הנתונים שנדרש להמציא לוועדה בהתאם להחלטות קודמות ובמכתבי תזכורת, אלא במהלך הישיבה היום במסגרת טבלה מתומצתת חסרת הסברים ונספחים.

אילן שלגי: הוועדה דורשת ממשרד האוצר להגיש לוועדה נתונים מלאים ומפורטים בליווי נספחים במכתב מסודר, וזאת עד לסוף חודש זה.

אילן שלגי: הוועדה מבקשת מהרשות השנייה וממועצת הכבלים והלוויין להעביר אליה נתונים על התגמולים ששולמו על ידן למדינה החל משנת 2000.

אילן שלגי: הוועדה מצפה כי מינהל התרבות במשרד החינוך והתרבות יבדוק מול משרד האוצר את הנתונים החלקיים שהוצגו היום בוועדה ואת הנתונים הנוספים שיוגשו.

אילן שלגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך והתרבות ליזום ולהוביל לחקיקה ממשלתית שתתקצב לקולנוע סכום של ששים ואחת מיליון ₪ לשנה לפחות.

אילן שלגי: אם לא יסתייע הדבר לפחות עד מושב הקיץ של הכנסת, תיזום הוועדה חקיקה בהתאם.

אילן שלגי: תודה רבה.

מאיה אלוין-גורן: שבור, להפנות את הבקשה הזאת לחשב משרד התקשורת, שהוא זה שגובה את התשלומים והוא יודע במה מדובר.

אילן שלגי: מסודרת היום, תפני למשרד התקשורת, תגידי להם לאן הגענו, הפרנו את התחייבויותינו כלפי וועדת החינוך, תעזרו לנו לצאת מהמבוך.