ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 159, 2004-02-03 09:30

יורי שטרן: בוקר טוב.

יורי שטרן: אני פותח בזה את הישיבה המשותפת של שתי ועדות הכנסת, ועדת הפנים ואיכות הסביבה וועדת החינוך, התרבות והספורט.

יורי שטרן: את הישיבה הזאת התחלנו לתכנן לפני זמן רב מפאת חשיבות הנושא לשתי הוועדות גם יחד.

יורי שטרן: יצא שבסוף אנחנו מקיימים את הישיבה הזאת בשבוע שהוקדש כולו בכנסת לנושא פיתוח בר-קיימא, כנסת חושבת עתיד.

יורי שטרן: אני חושב שצירוף זה הוא מאוד מאוד מוצלח, כי כל פעם שאנחנו מדברים על פיתוח בר-קיימא, על שמירה על איכות הסביבה, על התנהגות סביבתית נכונה, אנחנו מגיעים לנקודה האולטימטיבית שהיא התנהגות הציבור, תודעה, חינוך.

יורי שטרן: אין כלי שמשחק תפקיד חשוב יותר מאשר כלי התקשורת.

יורי שטרן: אין ספק שהתנהגות כל תושב בחברה הדמוקרטית נקבעת במידה רבה, אולי הולכת וגדלה, ממה שהוא שומע, ממה שהוא קורא, ממה שהוא צופה בכלי התקשורת.

יורי שטרן: לכן, מבחינת טיפוח לגבי התודעה והיכולת שלנו להתמודד עם האתגרים הסביבתיים, אנחנו כמדינה קטנה נמצאים במצב מאוד מאוד קשה בתחום הסביבתי.

יורי שטרן: אנחנו מגיעים לקצה היכולת של הסביבות הטבעיות שלנו לשאת את העומס התעשייתי הדמוגרפי ההתנהגותי שלנו.

יורי שטרן: בקביעה הזאת בעיצוב העתיד שלנו וגם ההווה, התקשורת מהווה גורם מרכזי במיוחד.

יורי שטרן: אנחנו רואים חובה בדיווח אמת על כל מה שמתרחש, על כל הדברים החשובים, אבל קביעת סדר עדיפויות מה חשוב ומה פחות חשוב, נשארת בדרך כלל בידי העורכים והכתבים, ואנחנו רוצים לדון במקום של נושא איכות הסביבה בכלי התקשורת, מה התקשורת יכולה לתרום לקידום הנושא הזה, לשיפור המצב בארץ, ואיפה אנחנו כציבור וכחברי כנסת נמצאים בסוגייה הזאת.

יורי שטרן: כמו שאמרתי, הישיבה היא משותפת לשתי הוועדות, אבל יש לנו גם הכבוד לארח אצלנו את נשיא ארגון חיים וסביבה, חבר הכנסת לשעבר חלוץ הנושא הסביבתי במדינת ישראל ובכנסת, יוסף תמיר ועמיתי לישיבה המשותפת הזאת, יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט, חבר הכנסת אילן שלגי.

אילן שלגי: בוקר טוב לכולם.

אילן שלגי: אני רואה שהישיבה שלנו מביאה מתעניינים רבים.

אילן שלגי: לצערי, למדינת ישראל עדיין לא נפל האסימון בנושא של איכות הסביבה, הצורך בפיתוח בר-קיימא.

אילן שלגי: כל ההתייחסות של המדינה לנושא הזה היא קצת כדי לצאת ידי חובה.

אילן שלגי: מי שיודע, דברים בעולם התחילו להתגלגל ולהתפתח והנושא הפך להיות נושא מאוד חשוב כבר לפני עשרות שנים.

אילן שלגי: אצלנו אומנם הוקם כבר לפני כ-15 שנה המשרד לאיכות הסביבה, אבל ניתנה לו חשיבות נמוכה מדי, תקציבים נמוכים מדי.

אילן שלגי: מערכת החינוך מתייחסת לנושא כמיטב יכולתה, אבל לא מספיק, גם משום מחסור בתקציבים, אבל גם משום שהנושא הוא לא במקום גבוה על סדר היום הציבור שלנו.

אילן שלגי: גם התקשורת לצערנו מתייחסת לנושא הזה כאל חדשות, כלומר כאשר יש חדשות יש קטסטרופה, יש אסון או כמעט אסון, אז מתייחסים כמובן ומדווחים על סרטן בקישון ועל ריחות רעים.

אילן שלגי: אנשים חשו רע בבאר שבע מריחות שהגיעו מאזור רמת חובב, או קרינה חשודה בדימונה, וכמובן האנטנות הסללוריות.

אילן שלגי: אלה נושאים שעולים מדי פעם בעקבות איזשהו סקר, איזושהי הפגנה, שהמודעים לנושא טורחים "להרים".

אילן שלגי: המערכת לא מקדישה לזה את הזמן הראוי.

אילן שלגי: גם התקשורת שלנו, עם כל הכבוד הראוי, פרט לעיתון אחד שמקדיש לנושא הרבה תשומת לב ומתייחס לנושא לא רק כאל חדשות, בשאר כלי התקשורת מדי פעם יש איזושהי התייחסות שאיננה בגדר הקטסטרופה של אתמול או שאולי תגיע מחר.

אילן שלגי: צריך שמדינת ישראל, התקשורת במדינת ישראל והאחראים על התקשורת יראו בנושא הזה נושא ערכי וחינוכי.

אילן שלגי: יש לנו אחריות גם כלפי עצמנו, גם כלפי ילדינו וגם כלפי הדורות הבאים וגם כלפי אוכלוסיית כדור הארץ כולו.

אילן שלגי: יש לנו פיסת ארץ קטנה, אך אנו אחראים עליה.

אילן שלגי: אם אצלנו יהיה זיהום בים, הוא בסופו של דבר משפיע גם על מדינות אחרות ואזורים אחרים בכדור הארץ, ויש פה מומחים גדולים ממני, אני אינני צריך כאן להיכנס ולהסביר עד כמה יש לנו אחריות גלובלית בנושא הזה בכל המובנים.

אילן שלגי: אני שמח שהתקשורת הגיעה בייצוג מכובד לישיבה הזאת.

אילן שלגי: אנחנו מאמינים שתהיה לנו תרומה קטנה כדי להגביר את המודעות, ובאמצעות התקשורת את המודעות של הציבור כולו.

אילן שלגי: תודה רבה.

יורי שטרן: תודה רבה.

יורי שטרן: מעבר לאמונה שלמה שלנו בכך שהנושא הוא ערכי וחינוכי, אנחנו גם בטוחים שלקהלים גדולים מאוד, בעצם לרוב הציבור היום במדינת ישראל, זה גם חדשות.

יורי שטרן: זה לא נושא שבאופן מלאכותי התקשורת נאלצת להעלות.

יורי שטרן: באמריקה פעם אמרו Jews is news, שהנושאים היהודיים משום מה מקבלים תמיד כותרת, אבל הנושאים הסביבתיים הם ה-news, ולכן אנחנו מצפים שהעלאת הנושאים האלה תהיה לא רק תרומה, אלא גם תפקוד שוטף של כלי התקשורת.

יורי שטרן: הציבור כן מעוניין לדעת יותר.

נאור ירושלמי: אני הדובר של "חיים וסביבה", ארגון הגג של ארגוני הסביבה.

נאור ירושלמי: ראשית, אני רוצה להודות לשתי הוועדות שהסכימו לארח את הדיון הזה, ולציין שמעבר למה שקורה כאן בחדר, הדיון הזה באדיבות הכנסת משודר און-ליין דרך אתר הכנסת.

נאור ירושלמי: כל מה שנאמר בחדר הזה עובר לידיעת הציבור, ואנחנו מקווים שהציבור גם ישתתף וישלח שאלות במהלך הדיון, כך שחברי הכנסת והמשתתפים בדיון יוכלו להגיב להם.

נאור ירושלמי: זה שלב נוסף בפתיחת הנושא הזה למודעות הציבור.

נאור ירושלמי: הדיון היום שכותרתו "תקשורת ואיכות סביבה" מנסה לבדוק כיצד משתקף התחום הזה בתקשורת בישראל.

נאור ירושלמי: כשאנחנו אומרים איכות סביבה, אנחנו מתכוונים למכלול הרחב של התחום: גם בריאות הציבור, גם שמירת טבע, גם איכות הסביבה הקלאסית או הברורה של הזיהומים למיניהם.

נאור ירושלמי: כהכנה לדיון הזה, לקחנו את לקטי העיתונות שחברת יפעת מספקת ללקוחותיה בתחום איכות הסביבה.

נאור ירושלמי: ניתחנו את הרבעון האחרון של שנת 2003 - שלושת החודשים האחרונים של שנת 2003 - ובדקנו באיזו מידה ובאיזו דרך משתקפים נושאי איכות הסביבה בתקשורת הישראלית.

נאור ירושלמי: הטבלה הזאת מראה מספרים מוחלטים – לא אחוזים – של אזכורים וכתבות בכל כלי התקשורת בישראל, למעט התקשורת המקומית, העיתונים המקומיים: טלוויזיה, רדיו ועיתונות.

נאור ירושלמי: כמו שאפשר לראות בקלות מהדיאגרמה הזאת, בעיתונות הכתובה יש מספר האזכורים הגבוה ביותר של נושאי סביבה למיניהם, לאחר מכן ברדיו, ואחרונה הטלוויזיה.

נאור ירושלמי: בטלוויזיה בחודש נובמבר – נכון שגם ברדיו בכל זאת יש ירידה מסוימת - הירידה היתה לרמה הנמוכה ביותר.

נאור ירושלמי: המספר המוחלט של אזכורי איכות הסביבה, בהקשר הרחב ביותר שלהם, בכל כלי התקשורת בישראל במשך שלושה חודשים רצופים הוא פחות מ-800 אזכורים.

נאור ירושלמי: אם ניקח בחשבון את כל ערוצי הטלוויזיה, כל ערוצי הרדיו, כל העיתונים וחלק מהמקומונים שכן נכללים כאן – הגדולים ביותר שבהם - זאת כמות מאוד נמוכה.

אהוד יתום: לגבי התקשורת הכתובה, זה בדרך כלל בעמודים האחרונים, נכון?

נאור ירושלמי: בדרך כלל כן, אבל מייד נמשיך את הניתוח.

נאור ירושלמי: הממד הראשון הוא העיתונות הכתובה.

נאור ירושלמי: בעיתונות הכתובה, החלוקה הפנימית מבין סך האזכורים בעיתונות הכתובה שהיה כ-300 אזכורים בשלושה חודשים האלה, המספר הגדול ביותר של ידיעות מופיע על דפי ה"גלובס", אחריו ברשימה "הארץ" עם כרבע מכלל האזכורים.

נאור ירושלמי: במקום השלישי "ידיעות אחרונות" עם 10% מכלל הסיקור, "מעריב" הרחק מאחור עם 7%.

נאור ירושלמי: עוד נתון מעניין שאפשר לראות זה העיתונות החרדית.

נאור ירושלמי: כמו שאתם יודעים, לא מדובר בכל-כך הרבה עיתונים.

נאור ירושלמי: שם יש מקום מאוד מכובד של 14%, ועם 100 אזכורים בשלושה חודשים.

נאור ירושלמי: השקף שלפנינו מראה השוואה אחרת.

נאור ירושלמי: אנחנו כבר ב-2001 הושבנו סטודנט מהחוג לתקשורת במכללה למנהל, כדי שבמסגרת עבודה סמינריונית ישווה את הסיקור של שלושת העיתונים היומיים המובילים.

נאור ירושלמי: לקחנו את הנתונים שלו שהתייחסו לחודשיים יולי-אוגוסט 2001, והשווינו אותם לנתונים שאספנו בתקופה האחרונה משלושת החודשים האחרונים של 2003, שנאספו על-ידי סטודנטית מהיחידה לתקשורת באוניברסיטת בר-אילן.

נאור ירושלמי: הקרדיט כאן ראוי להינתן.

נאור ירושלמי: שימו לב לתופעה מעניינת, בין 2001, חודשיים בלבד, לבין 2003, שלושה חודשים, יש בשלושת העיתונים ירידה.

נאור ירושלמי: מעניין לציין שיש החלפת מקומות בין "ידיעות אחרונות" ל"מעריב".

נאור ירושלמי: הקיץ – יולי-אוגוסט - הרבה יותר חלש מבחינת סיקור סביבתי, ולכן הירידה הרבה יותר בולטת.

נאור ירושלמי: ניתוח, ממש על קצה המזלג, של הנתונים בעיתונות הכתובה.

נאור ירושלמי: סיקור חדשותי קיים בעיקר כאשר מתרחש אסון או כמעט אסון.

נאור ירושלמי: כאשר נפלט עשן סמיך מהמפעלים הכימיים במפרץ חיפה ותושבים נקראים להישאר בבתיהם, זה מוגדר כמעט אסון.

נאור ירושלמי: אומנם אף אחד לא באותו רגע מת מהאירוע, אבל בהחלט זה קרוב מאוד לאסון סביבתי.

נאור ירושלמי: כמו שצוין, הנושא מופיע בדרך כלל בשולי החדשות באזכורים מאוד קצרים וקטנים, למעט מקרים חריגים ותאונות.

נאור ירושלמי: מכיוון שסטודנטים ללא הטיה לקחו את החוברות של יפעת וספרו כל מה שמופיע, גם צילומי הטבע של חיות וציפורים, ספירת הצבאים וספירת עופות המים שנותנים יותר צבע לעיתון, גם הם נכנסים לתוך הנושא של איכות סביבה.

נאור ירושלמי: הטיפול הרציני המעמיק בבעיות האמיתיות הקשות עוד יותר קטן ממה שהוא משתקף בנתונים.

יורי שטרן: אבל בזה אין אפליה, כמעט שום נושא היום לא נסקר לעומק.

נאור ירושלמי: חלק מרכזי – כמובן שיש יוצאים מן הכלל - מהסיקור שקיים, לא נובע מחשיפות או מתחקירים עצמאיים של העיתונים, אלא מפרסום יזום של דוחות רשמיים או של ריכוזי נתונים שאותם מפרסמים המשרד לאיכות הסביבה, ארגוני סביבה כמו אדם, טבע ודין בחודש שעבר, אוניברסיטאות כמו הטכניון וכו'.

נאור ירושלמי: העיתונים לוקחים את אותם נתונים כשהם כבר ערוכים ומבושלים, נותנים להם לפעמים בהחלט הבלטה ובהחלט כותרות, אבל זאת לא העבודה התחקירית המעמיקה של העיתונים.

נאור ירושלמי: כמו שראיתם, במקומות הראשונים היו "גלובס" ו"הארץ", והרחק מאחור "ידיעות אחרונות" ו"מעריב".

נאור ירושלמי: מכאן נובע שמרבית המידע בנושאי סביבה מופיע בעיתונים שנקראים על ידי המגזר העסקי, האקדמיה, מקבלי ההחלטות, לא הציבור הרחב.

נאור ירושלמי: קוראי "מעריב" ו"ידיעות אחרונות" נחשפים הרבה הרבה פחות לנושא הזה של איכות סביבה.

נאור ירושלמי: אולי אפשר לקבל גם מסקנה הפוכה - המגזר העסקי מודע לחשיבות של הנושא הסביבתי ולהשפעתו על הנושאים שחשובים לו באמת, ולכן יש שם סיקור הרבה יותר נרחב מאשר בעיתונות הפופולרית.

נאור ירושלמי: כמובן שאי אפשר שלא לציין את עיתון "הארץ", שמתאפיין בכתבות עומק ובמאמרי הרחבה לצד הדיווחים השוטפים, וכמו שאמרתי זה היוצא מן הכלל שלצערנו מעיד על הכלל, כי בעיתונים האחרים זה כמעט לא מופיע, אלא מופיעים בעיקר אזכורים קצרים ותמציתיים.

נאור ירושלמי: העיתונות החרדית – ואולי זה משקף גם שינוי בקהילה החרדית - הולכת ונהיית מודעת לאיכות החיים ולאיכות הסביבה ולבריאות הציבור, ולכן יש שם התייחסות רבה יותר לנושא.

נאור ירושלמי: ברדיו הדברים הרבה יותר ברורים.

נאור ירושלמי: בשלושת החודשים האחרונים ברדיו רשת ב' מובילה עם כמעט שני שליש מכלל הסיקור בין תחנות הרדיו של נושאי איכות סביבה.

נאור ירושלמי: גלי צה"ל הרחק מאחור עם כרבע מהסיקור של נושאי סביבה.

נאור ירושלמי: הרדיו האזורי, כל התחנות ביחד, מהווים כ-13%.

נאור ירושלמי: מניתוח מהיר של הנתונים האלה, ברשת ב' יש גם סיקור חדשותי נרחב בזכות העובדה שיש כתב במשרה מלאה כמעט לכל אורך הזמן, שמטפל בנושא הזה באופן בלעדי.

נאור ירושלמי: הוזמנה לכאן, אבל אני חושב שלא הגיעה, הכתבת הקודמת של קול ישראל, הכתבת המיתולוגית שולה שמרלינג שהיא מוסד.

נאור ירושלמי: היא פיתחה את התחום.

נאור ירושלמי: רשת ב' ממשיכה באותה דרך להוביל בנושא הזה.

נאור ירושלמי: כמובן, בחודשים האחרונים יש תוכנית שבועית בת שעה שמוקדשת לענייני סביבה ונותנת להם הבלטה.

נאור ירושלמי: לעומת זאת, גלי צה"ל שהיא גם תחנה ציבורית, אבל אין בה תוכנית ייעודית, יש פינה קצרה בחלק מיומני הלילה, כמה דקות לפני חצות הלילה, שמתייחסת לנושא הזה קצת אפילו בצורה קוריוזית, הרבה הרבה פחות מאשר בערוץ הממלכתי.

נאור ירושלמי: בתחנות הרדיו האזוריות הנתון שמוצג בטבלה לא משקף את מלוא הסיקור שלהן.

נאור ירושלמי: בעיקר התחנות בפריפריה – בצפון, בחיפה, בעמקים, התחנות באילת, בדרום ובנגב וכו' כן מתייחסות לנושא הזה כנושא מרכזי שמשפיע על איכות החיים של התושבים.

יורי שטרן: אז למה הסטטיסטיקה מראה את זה?

נאור ירושלמי: הפריפריה לא מסוקרת בסטטיסטיקה.

נאור ירושלמי: גם כאן היא לא מיוצגת נכון ומקופחת.

נאור ירושלמי: הסטטיסטיקה הזאת שמשקפת את המתרחש בתקשורת, לא דוגמת את הפריפריה המרוחקת יותר, אלא רק את המרכז.

נאור ירושלמי: בטלוויזיה המרחקים קטנים יותר, אבל בטלוויזיה הייתי רוצה לדבר על נתון אחר, על המספר הכולל – על המספרים המוחלטים, לא על האחוזים.

נאור ירושלמי: באחוזים, הערוץ הראשון מוביל בקצת יותר מרבע, ערוץ 2 עם קצת פחות מרבע, ערוץ 10 מתקרב ל-17%.

נאור ירושלמי: בערוץ 3 שאלה החדשות האזוריות ברשת הכבלים גם כ-17%, בערוץ הילדים יש משהו, בערוץ הרוסי יש משהו, אבל האחוזים הם לא החלק החשוב.

נאור ירושלמי: החלק החשוב בטבלה הזאת זה המספרים הנמוכים בצורה מדהימה של טיפול בנושא איכות סביבה בערוצי הטלוויזיה בישראל.

דני מורגנשטרן: באיכות סביבה אין צבע.

נאור ירושלמי: באיכות סביבה יש הרבה צבע, יש גם ריח שאותו אי אפשר להראות בטלוויזיה, אבל באיכות סביבה יש זיהומים, עשן, ביוב, בנייה, שטחים פתוחים שהולכים ונעלמים, ואני חושב שאפשר בהחלט להראותם בטלוויזיה.

נאור ירושלמי: עיקר הסיקור הטלוויזיוני כשהוא קיים באותם מספרים מגוחכים בכתבות קצרות במהדורות החדשות, אין חשיפות, אין תוכניות עומק, אין כתבות תחקיר, אין עשייה עצמאית של הערוצים השונים.

נאור ירושלמי: בערוצי הברודקסט, הערוצים הפופולריים הציבוריים אין שום מסגרת ייחודית לנושאי סביבה וטבע.

נאור ירושלמי: סדרות איכותיות, מסגרות ייעודיות קיימות רק במה שנקרא בשפה המקצועית "ערוצי הנישה".

נאור ירושלמי: ערוץ 8 ובולדוג שנציגיהם נמצאים כאן וידברו על הנושא אחר כך, ונשיונל ג'אוגרפיק, שהוא ערוץ נישה מאוד מצומצם.

נאור ירושלמי: היתה מסגרת של חלון ישראלי, שגם היא אגב גוועה לה בינתיים.

נאור ירושלמי: בתוכניות הפוליטיות, בדיוני העומק, בתוכניות הבוקר, בתוכניות מקצועיות, כמו "תיק תקשורת" או מגזינים למיניהם, הנושא כמעט שלא מופיע.

נאור ירושלמי: ערוץ הילדים חשוב לציינו.

נאור ירושלמי: יש לו מהדורת חדשות יומית בחדשות לילדים, שמנסה לבנות סדר יום שמטבע הדברים הוא יותר אזרחי – כי הוא מיועד לילדים, הנושאים המעניינים אותם הם יותר רחבים, לא רק הנושאים המדיניים.

נאור ירושלמי: יש שם התייחסות שהיא מעניינת לציון של סדר יום יותר אזרחי, גם של נושאי סביבה.

נאור ירושלמי: השקף האחרון מציין ניתוח נתונים.

נאור ירושלמי: לקחנו את אותם נתונים של שלושה חודשים, ובדקנו מה הנושאים שמופיעים בראש הסיקור ושכמות האזכורים שלהם היתה הגדולה ביותר, בלי לציין מספרים.

נאור ירושלמי: ראשית, דוחות סביבתיים, מידע לעוס שנמסר לתקשורת, וכל שהיא צריכה זה רק לדווח עליו, תפס חלק נרחב בשיח הציבורי בחודשים האלה, וזה כמובן חשוב כשלעצמו.

נאור ירושלמי: הדוח הסביבתי של אדם, טבע ודין, דוח העוני הסביבתי לחודש דצמבר, הדוח הסביבתי של אגד שהיה הראשון מסוגו, דיווחים של המשרד לאיכות הסביבה על הנושא הסלולרי, כאשר כל הטיפול בנושא הסלולרי בחודשים האחרונים נבע מריכוזי הנתונים של המשרד לאיכות הסביבה, דוחות אקדמיים ואחרים.

נאור ירושלמי: הנושאים הספציפיים היו של נושאים של זיהומים, דברים שכן אפשר לראות: זיהום האוויר המתמשך במפרץ חיפה, זיהום מי חופים מביוב, כמו השפד"ן או דברים שקורים באילת או בהרצליה, זיהום מי תהום מתחנות דלק, דבר שנובע מדוחות מבושלים ומוכנים.

נאור ירושלמי: עוד נושא שעלה לדיון רבות, בין היתר בזכות עבודה של גורמים חוץ פרלמנטריים - הקיצוץ בתקציב המשרד לאיכות הסביבה, פינוי חוות הגז מפי גלילות – וזה בעיקר מהזווית הכלכלית – הנושא של אנטנות סלולריות, הודות לריכוזי הנתונים של משרד התקשורת, חוק חופים שזאת דווקא פעילות מעניינת מהזווית הפרלמנטרית, הדיונים שמתקיימים פה בשולחן הזה והפעילות של ארגוני הסביבה לתמוך בו וכמובן ההתנגדות של הגורמים האינטרסנטיים, וים המלח שמצליח במידה מסוימת להסעיר את הדמיון בגלל המהות שלו ובגלל ה"אפיל" שלו ובגלל שנפערים שם בורות באדמה באזור סדום.

נאור ירושלמי: זה הצליח לחדור לתקשורת.

נאור ירושלמי: אלה הנושאים, לא היו דברים אחרים.

נאור ירושלמי: אני חושב שהתמונה הזאת היא מאוד עגומה, ובכך מסתיימים הנתונים.

יורי שטרן: אני חייב להגיד שהתמונה, אותי לפחות, די מפתיעה, כי בסך הכל הנושא נראה לי מאוד תקשורתי.

יורי שטרן: בעולם כולו הנושאים הסביבתיים הגיעו לסדר היום הציבורי, במידה רבה מאוד, הודות לתקשורת.

יורי שטרן: גם אצלנו התקשורת בהרבה מאוד, התחקירים שלה הם אלה שמובילים את הדיון הציבורי.

יורי שטרן: חבל שהסיקור נמצא ברמה נמוכה אצלנו.

יורי שטרן: אני מבקש ממר יוסף תמיר, נשיא חיים וסביבה, לומר כמה דברים לפני שאנחנו פותחים את הדיון לכולם.

יוסף תמיר: הרשו לי לומר כמה דברים, מתוך התרגשות מסוימת שאינני רגיל לה.

יוסף תמיר: אני נפעם במידה מסוימת, מפני שלפני 31 שנה בחדר הזה התקיימה הישיבה הראשונה של ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

יוסף תמיר: אחרי מאמצים בלתי נלאים במשך שלוש, ארבע שנים, בגלגולים שונים של פעילות פרלמנטרית, בא אלי משה ברעם, אביו של עוזי ברעם, יושב ראש הקואליציה, ואמר לי כך: נמאס לנו לשמוע את הביקורת שלכם על כך שאנחנו לא עוסקים בנושאי איכות הסביבה.

יוסף תמיר: יש לי הצעה בשבילך, לא ועדה מיוחדת לאיכות הסביבה, אבל מצורף לוועדת הפנים.

יוסף תמיר: ואני כעבור זמן קצר נבחרתי להיות היושב ראש הראשון של הוועדה.

יוסף תמיר: אני חייב לומר שאלה שבאו אחריי הגדילו לעשות ממני, והגדיל מכולם יוסי שריד שנדמה לי שהיה שר הסביבה הפעיל ביותר מבין כל שרי הסביבה שהיו לנו, והוא יושב כאן עכשיו אתנו.

יוסף תמיר: אדוני היושב ראש, אני מאחל לך עבודה פורייה ומוצלחת, וכן גם לאדוני יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות.

יוסף תמיר: אני רוצה במשפטים קצרים לומר לכם את האני מאמין שלי בנושא איכות הסביבה.

יוסף תמיר: השלום יגיע למדינת ישראל כיגיע האדם לכלל מסקנה שבעולם כולו יש רק אל אחד, לא אלוהים רבים, וזה לא רחוק, כי אם תיקחו את מדינת ישראל ואת שכנינו הערבים, הרי אנחנו שותפים מלאים לכמה דברים, קודם כל לזיהום הסביבה.

יוסף תמיר: אין כמו הערבים והיהודים שמזהמים את מי התהום של המדינה.

יוסף תמיר: אין כמו הפלסטינים שמזהמים את הנהרות שלנו.

יוסף תמיר: אין כמו הפלסטינים והיהודים, שיחד יוצרים את הביוב הגדול ביותר שקיים במדינת ישראל.

יוסף תמיר: אנחנו שותפים איתם בהרבה מאוד דברים.

יוסף תמיר: הדברים האלה לא יימשכו לעד, רבותיי.

יוסף תמיר: יבוא יום, והוא לא רחוק היום, עוד 20 שנה, עוד 10, 15 או 30 שנה, והעולם כולו יעמוד בפני דילמה של קיום האנושות על פני הביוספירה.

יוסף תמיר: לא תהיה ברירה אלא להילחם בשואה הזאת שתבוא עלינו ולקדם את השלום ואת פתרון הבעיות האקולוגיות מבעוד מועד למען הדורות שיבואו אחרינו.

יוסף תמיר: על הצעירים לאזור כוחות כדי להתמודד עם הבעיה.

יוסף תמיר: לפי מונטסקיה, היו ארבע רשויות.

יוסף תמיר: אני מזמן הגעתי לידי הכרה שהרשות החשובה מכולן בעידן של הטלוויזיה, של הרדיו ושל התקשורת האחרת, האינטרנט היא הרשות המסבירה והמפרסמת, רשות השידור, היא הקובעת את חיינו.

יוסף תמיר: אני חושב שמאז שהומצא הדפוס הראשון ב-1428, לא אירע בתולדות האנושות אירוע כל כך מרחיק לכת כפי שאירע לפני קרוב ל-80 שנה עם המצאת הטלוויזיה.

יוסף תמיר: אנחנו אנשי איכות הסביבה לא ידענו ליהנות מהרשות הזאת.

יוסף תמיר: במשך 30 שנה, לטלוויזיה לא היתה כתבה על ענייני סביבה.

יוסף תמיר: ברדיו זה סיפור אחר עם שולה שמרלינג.

יוסף תמיר: הלכתי מיושב ראש אחד למשנהו עד טומי לפיד ולמנכ"לים שלהם לפני שנים לא רבות.

יוסף תמיר: הייתי שליח מצווה מסוים, דיברתי על ליבם להקים מחלקה מיוחדת לנושאי הסביבה.

יוסף תמיר: זאת לא סביבת האדם בלבד, אלא עתידה של האנושות ושל מדינת ישראל.

קריאה: יש.

יוסף תמיר: אני לא מדבר על מה שיש עכשיו, אלא על מה שהיה.

יוסף תמיר: גם היום, כפי שאמר אחד המשתתפים, אתם משדרים רק את האירועים השליליים של הנושא.

יוסף תמיר: אתם לא מחנכים את הציבור, כפי שאמר יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, כיצד למנוע את הדברים האלה טרם יהיה האסון הזה גדול עלינו.

יוסף תמיר: הרדיפה אחרי הסנסציה ברובה ככולה על חשבון איכות החיים שלנו.

יוסף תמיר: הטלוויזיה בארץ למדה את תורת הטלוויזיה מהראשונים, מארצות הברית, לא מה-BBC.

יוסף תמיר: אני המלצתי אז שייסעו ללמוד אחימאיר ואחרים בלונדון, והם נסעו לארצות הברית.

יוסף תמיר: הם הורישו מורשת אמריקה לישראל.

יוסף תמיר: הטלוויזיה היא מכשיר שיכול להפוך את הסנסציה לשערורייה הגדולה ביותר, את המתירנות להפקרות הגדולה ביותר, ואת הפושעים לכוכבים.

יוסף תמיר: אני זוכר שכאשר הייתי בכנסת, הייתי מעלה הצעה לסדר היום איך הטלוויזיה מעלה רוצחים לראיון לרגל האירוע הגדול שהם רצחו מישהו, והם ממשיכים בדרך הזאת.

יוסף תמיר: מי שולט בטלוויזיה?

יוסף תמיר: הניסיון שלי הוא די גדול.

יוסף תמיר: הטלוויזיה נשלטת על ידי שני אנשים.

יוסף תמיר: אתה היושב ראש וחבר הנאמנים, רשות השידור, אתם כלי שרת בידיהם.

יוסף תמיר: מי שולט?

יוסף תמיר: הצלם והעיתונאי המלווה אותו.

יוסף תמיר: מעמידים את הטלוויזיה בארץ בפני עובדות מוגמרות, שהצלם והשדר הם הקובעים, ושכל המערכת היא עורבא פרח.

יוסף תמיר: אחד האשמים הגדולים ביותר בנושא זה הוא היישוב האדיש.

יוסף תמיר: עם כל הכבוד לארגונים שאני נשיאם ומייצג חלק גדול מהם, הם יעמדו בפני מצב בלתי הפיך.

יוסף תמיר: אנחנו צריכים למנוע אותו.

יוסף תמיר: אני פונה אליך, אדוני יושב ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, שגילית בשנים האחרונות יוזמה, פעילות, מחשבה.

יוסף תמיר: הקדשת לכך גם כמה כנסים.

יוסף תמיר: היה לנו משפט ציבורי מעניין בירושלים לפני שנה.

יורי שטרן: יהיה גם השבוע.

יורי שטרן: נציבות הדורות הבאים, שהיא מארגנת את השבוע של פיתוח בר-קיימא בכנסת, מארגנת מחר, יום רביעי, את המשפט המבוים של הדורות הבאים על הדור הנוכחי פה בכנסת.

יוסף תמיר: אני מאחל לך, אדוני היושב ראש, ולעמיתיך שוחרי הסביבה הצלחה בעבודתכם, כי אני מעריך את מידת הפעילות שלנו והדאגה שלנו בענייני ביטחון וכלכלה במידה שווה גם לענייני איכות הסביבה.

יוסף תמיר: אם תצליחו בכך, עשיתם שליחות לאומית ממדרגה עליונה.

יוסף תמיר: תודה רבה.

יורי שטרן: תודה רבה.

יורי שטרן: אין ספק שההתאגדות הסביבתית שלנו היא לא פחות מאיימת עלינו מאשר כל הנושאים הביטחוניים.

יורי שטרן: חברת הכנסת לאה נס, יושבת-ראש ועדת משנה למפגעי איכות הסביבה.

לאה נס: בראשית דבריי אני רוצה לברך את חבר הכנסת לשעבר, מר יוסף תמיר, מראשוני הדואגים לאיכות הסביבה.

לאה נס: במשך 31 שנה חלה איזושהי התקדמות קלה בכנסת.

לאה נס: אומנם עדיין אין ועדה לאיכות הסביבה, אבל יש ועדת משנה לאיכות הסביבה, ועל כך צריך לברך את יושב ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, שאפשר את הקמת הוועדה למפגעי איכות הסביבה שאני עומדת בראשה.

לאה נס: בסך הכל אני מכירה את רוב האנשים שנמצאים פה, לא את כל אנשי התקשורת.

לאה נס: צר לי שבשנת 2004 עדיין הנושא של איכות הסביבה נמצא בשולי העיתונים בישראל.

לאה נס: בסך הכל כולנו יודעים מה כוחה של התקשורת ומה השפעתה על סדר היום בארץ ובעולם.

לאה נס: חבל מאוד שלא משכילים להבין שנושא איכות הסביבה, למרות שבעולם הנושא הזה מאוד מפותח, הוא לא עניין של מותרות.

לאה נס: מדובר פה בדיני נפשות, בבריאות הציבור, ויפה שעה אחת קודם.

לאה נס: אקווה שהישיבה תשדרג את הנושא.

יורי שטרן: תודה רבה.

יורי שטרן: חבר הכנסת יוסי שריד, השר לאיכות הסביבה לשעבר.

יוסי שריד: אני מתרשם כרושם כללי שלי, כמי שמתעניין בתחום הזה ועוקב אחרי אמצעי התקשורת, שהסיקור הוא בנסיגה, זאת אומרת שאני חושב שהיו זמנים יותר טובים.

קריאה: הוא בעלייה.

יוסי שריד: אם כך, זה רושם סובייקטיבי.

יוסי שריד: אני כמובן הייתי מאוד מאוד שמח, לו התקשורת היתה מסקרת יותר את ענייני איכות הסביבה, שלא אומר מילה וחצי מילה על חשיבותם, כי כל אלה שיושבים בחדר הזה בוודאי תמימי דעים לגבי החשיבות של הנושאים הסביבתיים.

יוסי שריד: אם היושב ראש אמר שהסיקור הוא ברמה נמוכה, הבעיה היא לא בסיקור.

יוסי שריד: הבעיה המהותית היא לא בסיקור, אלא איפה זה בפוליטיקה, כי התקשורת היא במידה רבה בבואה של מה שקורה בפוליטיקה.

יוסי שריד: מי שקובע את סדרי העדיפויות במדינה זה לא התקשורת, למרות שלפעמים אנחנו חושבים אחרת, אלא העולם הפוליטי, כאשר בעולם הפוליטי ענייני הסביבה הם בדיוטה התחתונה והמשרד לאיכות הסביבה נחשב, כמובן באופן מוטעה לחלוטין, כמשרד הפחות חשוב, וכאשר פוליטיקאים שזוכים בזכייה גדולה לפי דעתי, אבל לא לפי דעתם – וזה דבר שחזר על עצמו פעמיים, שלוש פעמים - לקבל את התפקיד של השר לאיכות הסביבה והם חושבים שזה קטן עליהם.

יוסי שריד: אני לא יודע, עליי זה היה מאוד גדול.

יורי שטרן: אני לא חושב שזה מתייחס לשרה לאיכות הסביבה הנוכחית.

יוסי שריד: אני לא מדבר על השרה הנוכחית.

יוסי שריד: אני כבר לא מדבר על מה שעשו עם התקציב בפעם האחרונה ועל הכיסוח הכללי, כיסוח רבתי, שהוא יותר כסחני מכל כיסוח אחר.

יוסי שריד: אתן לכם השוואה למדינות אחרות.

יוסי שריד: השר הכי חשוב בגרמניה במשך הרבה מאוד שנים היה פרופסור טופפר.

יוסי שריד: הוא לא היה שר ההגנה, הוא לא היה שר החוץ, הוא היה השר לאיכות הסביבה, והוא היה השר הכי חשוב בגרמניה.

יוסי שריד: שם השר הכי חשוב בממשלה זה השר לאיכות הסביבה, כאשר אצלנו השר לאיכות הסביבה לא יהיה השר הכי חשוב.

יוסי שריד: אני חושב ששר החינוך הוא השר החשוב ביותר, והשני אחריו זה השר לאיכות הסביבה.

יוסי שריד: אגב, כאשר שר חינוך הוא שר חינוך ראוי לשמו גם נושאי איכות הסביבה תופסים את מקומם הנכון.

יוסי שריד: כאשר זה יהיה המצב אצלנו, יש להניח שגם הכיסוי יהיה בהתאמה.

יוסי שריד: אבל אני חושב שאנחנו בסדר העדיפויות שאנחנו קובעים ובסדר היום הלאומי שאנחנו קובעים, אנחנו יכולים להתלונן - ועובדה שאנחנו מתלוננים - ואם התקשורת ביוזמתה יכולה לעשות דברים כדי לתקן את המצב, בוודאי שאהיה מראשוני השמחים והמתענגים.

יוסי שריד: אבל סדר היום הלאומי, סדר העדיפויות ותשומת הלב נקבעים על ידי הפוליטיקה ולא על ידי התקשורת.

אהוד יתום: אין ספק שבמדינה מתוקנת, הנושא של איכות הסביבה שהוא ערך החיים צריך לתפוס מקום ראשון ויחיד במינו.

יוסי שריד: זה איכות החיים, לא ערך החיים.

אהוד יתום: אין ספק שמדובר על איכות החיים שמעניקה למעשה ערך לחיים.

אהוד יתום: מזיכרוני הקצר מימי ילדותי אני זוכר פן אחד שנחרת בתודעה הישראלית והפך להיות נדבך חשוב, והוא ערך השמירה על פרחי הבר.

אהוד יתום: זה דבר שהלכנו אתו לכל אורך הדרך, וגם ללא תקשורת הצלחנו להטמיע אותו בחינוך שלנו פחות או יותר.

אהוד יתום: אני כבר לא רואה יותר מדי בני נוער שלוקחים את הפרחים השמורים הללו, ולמעשה, מייבשים אותם בספרים.

יוסי שריד: אגב, זו היתה הדוגמה הראשונה וגם האחרונה, ותמיד מביאים אותה כבר בערך 25 שנה.

יוסי שריד: מאז זה לא חזר על עצמו.

אהוד יתום: זה מצער וזה כואב.

אהוד יתום: מה שיותר מתסכל אותי כחבר כנסת צעיר מזה שנה בתפקיד זה שקשה מאוד לחוקק חוקים פרטיים בנושאי איכות סביבה.

אהוד יתום: זה קשה מאוד, פשוט בלתי אפשרי.

אהוד יתום: אני מנסה להוביל שני חוקים, וכל פעם אני נתקל במשרד אחר שאומר שזה בלתי אפשרי.

אהוד יתום: זה פשוט דבר נורא ואיום.

אהוד יתום: אני מדבר על דברים שקשורים באיכות חיים שמעניקים ערך לחיים, כמו זיהום אוויר כתוצאה מעשן.

אהוד יתום: אם כבר נחקק חוק בכנסת בנושא העישון, תראו לי גורם אחד שאוכף אותו.

אהוד יתום: כלומר, גם כאן יש בעיה ממש מהותית.

אהוד יתום: אני כבר החלטתי שאני הולך למסעדות ולבתי קפה, כאשר אני משריין פקח בסביבה שייכנס בצורה כזאת או אחרת לכיסים של האזרחים.

יוסי שריד: במקרה הזה, כשאתה מגלה התנגדות, חפש את התורם.

יוסי שריד: זה לא המשרד, אלא עליך לחפש את התורם שעומד מאחורי השר.

אילן שלגי: מחר עולה הצעת חוק לאפשר הגדלת התרומות.

משה גפני: לא על התרומות האלה מדובר.

אהוד יתום: בסיכומו של דבר, אין אכיפה מצד הגורם שלמעשה מארח אותך, כי הוא רוצה את הקליינטורה שלו, ואין אכיפה מצד התרבות האזרחית שלנו.

אהוד יתום: אם הצליחו להטמיע את זה בחברות תעופה כאשר טסים 12 שעות ולא מעשנים, אפשר גם להפנים את זה כאן אצלנו.

אהוד יתום: על כן, אם אנחנו לא נלך על שני הפרמטרים האלה, באמצעות חינוך ובאמצעות תקשורת - אפשר לומר שתקשורת לא קובעת, אבל היא קובעת הרבה מאוד את סדר היום שלנו, גם בתחום הזה - לא נוכל להתקדם ונהיה כשם שהיתה הכנסת בתקופתך, מר יוסף תמיר, ולא נוכל להתקדם אפילו צעד אחד קדימה, וזה מצער מאוד.

אהוד יתום: אתם כולכם מבינים יותר ממני בתחום הזה, כי אתם עוסקים בו יותר.

אהוד יתום: מה שאתם שכחתם אולי אני עוד לא יודע ואני מנסה ללמוד, אבל הנושא של אובדן חיים כתוצאה מליקויים בתחום הזה של איכות הסביבה הוא כה גבוה.

אהוד יתום: אם פעם אחת התקשורת תשים את זה על מסך שחור על גבי לבן בשעת השיא של הרייטינג, אולי אנשים יתחילו לתפוס את משמעות הדבר.

יורי שטרן: תודה רבה.

יורי שטרן: חבר הכנסת גפני, היושב ראש הקודם של ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

משה גפני: יש מכנה משותף בין הנושא של תקשורת לאיכות הסביבה והציבור החרדי.

משה גפני: על שניהם התקשורת משדרת כשיש משהו שלילי אבל אף פעם לא ישדרו על הנושא עצמו.

משה גפני: זה דבר שצריך לקחת אותו בחשבון.

משה גפני: אנחנו מכירים אותו, ואני מצר על העובדה הזאת.

משה גפני: המציאות הזאת שבה התקשורת לא קובעת את סדר היום – ואמרו את זה קודמיי - נכונה מאוד.

משה גפני: התקשורת לא קובעת את סדר היום.

משה גפני: התקשורת מעונינת לשדר את מה שמעניין.

משה גפני: כאשר רוצים רייטינג, כאשר רוצים שאנשים יקראו, יצפו או יאזינו, הם רוצים דם, משהו שיש בו אקשן רציני.

משה גפני: אתן לכם דוגמה איך אפשר להעלות את הנושא של איכות הסביבה לסדר היום הציבורי, ואני אומר את זה לעצמנו, לא לתקשורת.

משה גפני: אנחנו צריכים לקחת את זה בחשבון.

משה גפני: יוסי שריד דיבר מקודם על כך שהנושא של איכות הסביבה בתקציב הנוכחי קוצץ באופן דרמטי, כך שכמעט המשרד לאיכות הסביבה אינו יכול לתפקד בנושאים שהם הכי חיוניים לנו.

משה גפני: לו היו עושים משבר קואליציוני על הנושא הזה של הקיצוץ במשרד לאיכות הסביבה, אפילו מדומה, אפילו אם הכוונה בסופו של דבר לא היתה להפיל את הממשלה, אני אומר לך בשם יושב-ראש רשות השידור, בשם הכתבים, השדרים והצלמים, שזה היה מקבל את הכותרות בחדשות והיו מדברים על איכות הסביבה.

לאה נס: לא איכות הסביבה היתה מקבלת כותרות, אלא עצם המשבר.

משה גפני: כן, אבל על מה המשבר?

משה גפני: הרי הציבור לא מטומטם.

משה גפני: המשבר הוא שפגעו במשרד לאיכות הסביבה, בבדיקות, בניטור ובדברים הכי חיוניים.

משה גפני: אני לא בא לנגח אף מפלגה, אלא אומר באופן אמיתי שאנחנו לא יכולים לבוא בטענות לתקשורת.

משה גפני: התקשורת משדרת את מה שאנחנו מספקים לה.

משה גפני: אנחנו מספקים לה את הדרג הכי נמוך של איכות הסביבה מבחינת הרייטינג, ואת זה אנחנו מקבלים.

משה גפני: אם אנחנו היינו משדרגים את איכות הסביבה, לא היינו יושבים בישיבה חגיגית ואומרים שאיכות הסביבה זה הדבר הכי חשוב.

משה גפני: מה זה הכי חשוב?

משה גפני: בתפקידי הקודם כיושב ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, העברתי פה את חוק החופים, והעברת החוק בקריאה הראשונה היתה דבר בלתי אפשרי.

משה גפני: איך אמר יוסי שריד?

משה גפני: חפש את התורם.

משה גפני: אני אגב מצאתי.

משה גפני: זה לא נמצא בשום חוק בכנסת.

משה גפני: זה דבר מעניין, זה סתם פולקלור כשלעצמו איך זה משפיע על העניין.

משה גפני: לא היה משרד אחד שלא התנפל עליי בשצף קצף.

משה גפני: מה זה המשרדים?

משה גפני: במשרדים יש שרים.

משה גפני: מי הם השרים?

משה גפני: השרים הם מנהיגי המפלגות.

משה גפני: לא היה שר אחד שלא נלחם נגד החוק הזה, שהוא חוק מרכזי בחיינו ובאיכות הסביבה.

משה גפני: חבר הכנסת יורי שטרן, יושב-ראש הוועדה הנוכחי, מנסה לקדם חוק ממשלתי, שהוא החוק הפרטי עם הדיאטה הכי חריפה שהיתה יכולה להיעשות אי פעם.

משה גפני: הוא צומצם מ-100 קילו לשני קילו וחצי, אבל גם את זה לא נותנים להעביר.

יורי שטרן: יעבירו.

משה גפני: אני סומך עליך ואברך אותך גם בסוף, אבל המשרדים נלחמים נגדו.

משה גפני: אז באים בטענות לתקשורת?

משה גפני: בנושא איכות הסביבה אנחנו יכולים לבוא בטענות קודם כל אל עצמנו, ורק אחר כך לתקשורת.

משה גפני: כאדם חרדי אני אומר לכם שאני בא בטענות לתקשורת, ואחרי זה אלינו.

משה גפני: ..

רומן ברונפמן: כחבר כנסת יחסית ותיק אבל צעיר בתחום הסביבה ואיכות הסביבה, אני רוצה להמשיך את הקו של הרב גפני, ולהגיד דווקא דברים הפוכים.

רומן ברונפמן: לפי מה שאני רואה, התקשורת מכסה את רוב ההתרחשויות בתחום איכות הסביבה.

רומן ברונפמן: מה הבעיה?

רומן ברונפמן: הבעיה היא עם סדר היום האזרחי שלנו.

רומן ברונפמן: איך אפשר להגיע לתקשורת וגם אלינו כשסדר היום הפוליטי שלנו נקבע בידי שני הפרמטרים העיקריים של הביטחון, הכלכלה והחברה?

רומן ברונפמן: סדר היום האזרחי בכללותו שכולל את איכות הסביבה, החינוך, הבריאות, בריאות הציבור, נדחק למקום כמעט אחרון.

רומן ברונפמן: אם אנחנו רוצים לשנות את סדר העדיפויות, עלינו להעלות את סדר היום האזרחי בכללותו, כולל איכות הסביבה ואיכות החיים, למדרגה אחרת.

רומן ברונפמן: אני דווקא רוצה לברך את יושב-ראש הוועדה הנוכחית.

יורי שטרן: למה אתה אומר "דווקא"?

רומן ברונפמן: כי יושב פה יושב-ראש הוועדה הקודם.

רומן ברונפמן: אני הייתי חבר פעיל גם בוועדה שהוא היה יושב-ראש שלה, אבל אני חושב שבהרכב הנוכחי נושא איכות הסביבה, בלי לפגוע בך הרב גפני, תופס מקום יותר מרכזי.

רומן ברונפמן: אני רוצה שהמגמה הזאת תימשך, ובעקבות זה גם יגיע הסיקור מהתקשורת.

רומן ברונפמן: אם נגיע לשלום ולהסדרים מדיניים, נושאים אזרחיים – כפי שהגדרתי אותם קודם – יגיעו יותר לסדר היום.

רומן ברונפמן: הירחון שהיה עד לא מזמן הירחון העיקרי בתחום, "ירוק כחול לבן", נסגר.

רומן ברונפמן: אם אנחנו מדברים על התקשורת הפופולרית, שלא להגיד פופוליסטית,, אם אין לנו עורף מקצועי בתקשורת, זה הפספוס הגדול ביותר.

יוסף תמיר: אולי העיתון עומד בפני חידוש.

רומן ברונפמן: לדעתי, זה יהיה המסר העיקרי.

רומן ברונפמן: אם יופיע עיתון מרכזי מקצועי, גם אם הוא בתפוצה נמוכה, והוא ישמש את המילייה הקטן שמוקדש לנושאי איכות הסביבה, לדעתי אלמנטים חינוכיים ומקצועיים יקבלו ביטוי ראוי.

רומן ברונפמן: לכן אני כן רוצה לברך את התקשורת ולהגיד שעיקר הדברים הם שינוי סדר העדיפות הלאומי, שבעקבותיו יבוא גם שינוי בכיסוי נושאי איכות הסביבה ואיכות החיים שלנו.

עמרם מצנע: קודם כל, אני רוצה לברך על המפגש הזה גם אותך אדוני היושב ראש יורי שטרן, גם את יושב-ראש ועדת החינוך חבר הכנסת אילן שלגי, גם את לאה נס שעומדת בראש ועדת המשנה, וגם את חבר הכנסת לשעבר תמיר, שאתו נפגשתי לא מעט פעמים, ולשמוח על עצם קיום הפגישה.

עמרם מצנע: אני חושב שצריך להודות שיש התקדמות לא מעטה לאורך השנים בנושא טיפול במפגעי איכות הסביבה.

עמרם מצנע: אני חושב שעד תקופה מסוימת לאחרונה גם התקשורת עסקה בזה יותר בהרחבה.

עמרם מצנע: לפי דעתי יש היום סיכון שמה שהושג בעבר עלול היום להיעצר גם בגלל בעיה תקציבית.

עמרם מצנע: חיינו מתנהלים היום מקטסטרופה לקטסטרופה, וכתוצאה מכך הציבור נעשה גס בדברים שעד לפני זמן היו אולי קווים אדומים בכל התחומים, אבל אני לא אדבר על כל התחומים אלא רק על איכות הסביבה.

עמרם מצנע: כאשר מנהלים את חיינו מקטסטרופה לקטסטרופה, אף קטסטרופה כבר לא מפתיעה, לא מרעישה עולמות ולא שורדת מעבר ליום יומיים של הפיק התקשורתי והדיון הציבורי.

עמרם מצנע: כולם יודעים שיעבור זעם, מורידים קצת את הראש, עוברים הלאה ועולם כמנהגו נוהג.

עמרם מצנע: אני אתן דוגמה קטנה עכשיו ממש מימים אלה.

עמרם מצנע: אני הכנתי חוק לגבי הפיקוח על האנטנות הסלולריות ועל המתקנים של חברת החשמל.

עמרם מצנע: הצלחתי להשיג שיתוף פעולה כמעט מקיר לקיר בבית, וכאשר פניתי לסיעת שינוי להצטרף השרה לאיכות הסביבה נתנה ברכתה ושר התשתיות והאנרגיה אמר לי שהוא לא יכול להצטרף, כי חברת החשמל מתנגדת.

עמרם מצנע: אני מקווה שאנחנו נתגבר על זה, ושהחוק הזה יוגש תוך זמן קצר מאוד.

עמרם מצנע: אני קבעתי גם פגישה עם השר פריצקי, כדי להסביר לו שהוא לא יכול להתנגד לדבר כזה.

עמרם מצנע: כמי שבא מניסיון של 10 שנים בתחום הביצועי ועמד לא מעט פעמים בעימותים, בתקופה ההיא הייתי יושב-ראש אגד ערים לאיכות סביבה במשך 10 שנים, יושב ראש רשות נחל הקישון מהקמתה במשך שבע שנים, ואני יודע שכאשר משתפים פעולה ומוצאים את הדרך המשותפת, אולי לא ההישגים במלואם מושגים, אולי לא התוצאה המרבית מושגת, אבל אפשר להתקדם צעד אחר צעד גם באיכות הסביבה, גם בתשתיות הלאומיות שלנו וגם בפיתוח מדינת ישראל.

עמרם מצנע: אני חושב שבתחום הזה לתקשורת יש משמעות גדולה מאוד, לא בטיפול בקטסטרופות, אלא בטיפול דרך חינוך, שכר ועונש, כלומר שהתקשורת תוכל גם להעיר על מחדלים ועל מקרים נוראיים, הצפתם והצגתם.

עמרם מצנע: אנחנו יודעים שבסופו של דבר במערכת שכר ועונש, השכר הוא מוטיבציה יותר גדולה מהעונש, ולכן צריך למצוא את הדרך הנכונה לעשות את זה.

עמרם מצנע: אני רוצה לומר מילה טובה על רשות השידור.

עמרם מצנע: אני מבין שלאחרונה קיצצו קצת בטיפול באיכות הסביבה, אבל שולה שמרלינג הפכה להיות שם דבר, ולא במקרה.

עמרם מצנע: אין ברשתות הטלוויזיה והרדיו איזושהי דמות בולטת בנושא.

עמרם מצנע: עיתון הארץ עם צפריר רינת עושים עבודה מאוד מרתקת ומעניינת, ונדמה לי שגם תוכנית בולדוג מציפה את הדברים בצורה מעניינת וחודרת ללב.

עמרם מצנע: אבל המסר העיקרי הוא שיתוף פעולה, ולא התרחקות עמידה משני צדי המתרס, כי אז אין מנצחים, אלא רק מפסידים.

יורי שטרן: כמה מחבריי התבטאו בצורה שמשתמע ממנה שהתקשורת היא די פסיבית ואמרו שהיא משקפת יותר את סדר היום הפוליטי או הציבורי.

יורי שטרן: אני מאמין בכוח התקשורת לשנות ולעצב את סדר היום.

יורי שטרן: אני חושב שמשמעות הישיבה שלנו היא בדיוק ברוח הדברים שלך, חבר הכנסת מצנע, למצוא את שיתוף הפעולה, כי כולנו בסירה אחת.

יורי שטרן: התקשורת משפיעה מאוד.

יורי שטרן: כל אחד מאתנו יודע מה קורה עם הצעות לסדר היום ביום שני בבוקר כשאנחנו מגישים אותן.

יורי שטרן: זה קודם כל על בסיס מה שדווח בתקשורת בסוף השבוע, אם זה יומנים של הטלוויזיה או מוספים של העיתונים הכתובים.

יורי שטרן: לא היה סיור למקום שקשור לנושאים סביבתיים שהתקשורת המקומית לא באה להתעניין.

יורי שטרן: התקשורת המקומית מאוד קשורה לשטח ומאוד משקפת את מה שמעניין דווקא את האדם מהרחוב.

יורי שטרן: היא כן מתעניינת בנושא ונותנת לו משקל.

יורי שטרן: לכן המצב כן מחייב ליצור מודעות יותר גבוהה על ידי מתן מעמד ראוי לנושא הזה בתקשורת, ואז לנו בכנסת יהיה יותר קל לעשות עבודתנו, ולגבי אלה שלא מודאגים, המודעות והדאגה יגיעו גם אליהם.

אילן שלגי: אני חייב לומר שהתקשורת לא תמיד מתייחסת לנושא בצורה האוהדת והחיובית.

אילן שלגי: ראינו איזה עיתון מגיע לשיא מבחינת פרסומים בענייני איכות סביבה.

אילן שלגי: לפעמים אתה יכול לראות בעיתונות שמתייחסים לנושא מהזווית הנדל"נית, האם זה יפגע לנו בתוכניות בנייה, האם זה יעלה או יוריד ערך קרקע.

אילן שלגי: צריך לדעת שלא תמיד ההתייחסות של התקשורת היא חיובית.

יורי שטרן: אנחנו כבר ציינו את הנושא שהשבוע הכנסת חושבת עתיד.

יורי שטרן: אני מקווה שהיא תחשוב עתיד גם מעבר לשבוע אחד.

יורי שטרן: זאת יוזמה של נציבות הדורות, הבאים.

יורי שטרן: עורכת הדין נירה לאמעי, בבקשה.

נירה לאמעי: באמת זכינו שהישיבה הזאת על דרך המקרה נפלה בשבוע שיושב ראש הכנסת הכריז יחד עם נציבות הדורות הבאים על שבוע "כנסת חושבת עתיד".

נירה לאמעי: אני רוצה לשתף אתכם במאמצים של הנציבות לקדם את חשיבת העתיד בכנסת ובתלות שלה בתקשורת לעניין הזה.

נירה לאמעי: האם חברי הכנסת אינם חושבים עתיד?

נירה לאמעי: בוודאי שכן, אבל המאמצים שאנחנו עושים בשבוע הזה, כדי שבסופו של דבר הדבר הזה יגיע מעל דפי התקשורת, מעל כל המצלמות שלה והמשדרים שלה, הם המאמצים העיקריים לקראת אותו שבוע, אפילו יותר מהתכנים של השבוע.

נירה לאמעי: רבותיי, זה לא בכדי.

נירה לאמעי: מקבלי ההחלטות, שאין ספק שהאחריות מוטלת לפתחם, מגיבים לתקשורת.

נירה לאמעי: התקשורת היום מעורבת ברשימת סדרי עדיפויות, ברשימת סדרי עולם, והדבר נכון לא רק לגבי הארץ.

נירה לאמעי: למעשה, גם זכויות טבעיות שקיימות היום מקבלות משנה תוקף לעצם הקיום שלהן אם הן כתובות בעיתון.

נירה לאמעי: למדתי במסגרת התואר במדע המדינה, שאם רוצים להעלות משהו לסדר היום הציבורי, הוא חייב להיות בתקשורת.

נירה לאמעי: אינני אשת תקשורת, ואינני מקנאה באנשי תקשורת, שקודם כל צריכים להיות משוכנעים בעצמם.

נירה לאמעי: כל אחד ואחד מאנשי התקשורת, החל ממנכ"ל רשות השידור ומי שעומד בראש הערוץ השני או ראשי העיתונות הכתובה, צריכים להיות משוכנעים בצדקת הדרך הזאת.

נירה לאמעי: אני לא מקנאה בהם, כי זאת אנטי דרמה.

נירה לאמעי: הרבה דברים באיכות סביבה הם אנטי דרמה.

נירה לאמעי: כל הנושא של החיבורים של הנזק היום יומי שהולך ומצטבר, אין לו תמיד "אפיל" תקשורתי, הוא סוג של אנטי דרמה.

יורי שטרן: תלוי במקצוענות של מי שמציג את זה.

נירה לאמעי: זה נכון, אין לי ספק שהתפקיד קשה, אבל גם אין לי ספק שתפקיד התקשורת בחיים המודרניים הוא קריטי.

נירה לאמעי: אני חושבת שאפשר למצוא חיבורים נפלאים, אם מקבלי ההחלטות הנכונים יקבלו גם את היד הנכונה מאנשי התקשורת.

נירה לאמעי: אני לא חושבת שהעבודה קשה, אבל אין לי ספק שתפקיד התקשורת, שצריכה לקחת אחריות, הוא קריטי בעניין הזה.

יורי שטרן: היות וחברי הכנסת חושבים עתיד, לפחות העתיד הפוליטי שלהם מעניין אותם, והוא נקבע במידה רבה מאוד על-ידי הכיסוי התקשורתי, הכיסוי התקשורתי של הנושאים השונים משתלב בחשיבה העתידנית של חברי הכנסת וכך גם משפיע על הפוליטיקה.

יורי שטרן: קיבלנו שאלות רבות באינטרנט, אבל לפני כן אני רוצה שיושב ראש רשות השידור, מר נתן, ידבר.

יורי שטרן: יושב-ראש הרשות השנייה נמצא?

קריאה: יושב-ראש המועצה היה כאן והיה צריך לצאת.

אברהם נתן: קודם כל, אני רוצה להודות לכם שהזמנתם אותי לפגישה.

אברהם נתן: לפני 30 שנה, כשחבר הכנסת תמיר פתח את הישיבה, אולי מעטים היו נוכחים בישיבה.

אברהם נתן: היום החדר צר מלהכיל את כל הנוכחים.

אברהם נתן: זה מראה את העניין הגובר והולך בתחום.

יוסף תמיר: למרות התקשורת.

אברהם נתן: לא, בסיוע התקשורת.

אברהם נתן: מליאת רשות השידור, הוועד המנהל של רשות השידור ויושב-ראש השידור מאוד מאוד מעונינים ודוחפים את נושא איכות הסביבה.

אברהם נתן: רשות השידור שיבצה שני כתבים מיוחדים רק לנושא סיקור איכות הסביבה ברדיו, ויש לנו גם כתבת בטלוויזיה לנושא.

אברהם נתן: יש לנו תוכניות, כמו: "בדרך אל הטבע", תוכנית שמשודרת כל יום שישי וכל יום שבת, "שעת חברה" שמשודרת פעם בשבוע במשך שעתיים.

אברהם נתן: "עניין חברתי" משודר כל יום במשך חמש דקות, ואנחנו משתדלים להכניס גם נושא איכות הסביבה.

אברהם נתן: בתכנון עוד תוכנית "בדרך אל הטבע" שמיועדת רק לנושא איכות הסביבה.

אברהם נתן: בטלוויזיה יש לנו כתבת מיוחדת שמסקרת את כל נושא איכות הסביבה.

אברהם נתן: גם חברי הכנסת שרוצים להעלות נושאים יכולים להשתמש בכתבים שלנו לצורך זה.

אברהם נתן: יואב קרקובסקי וגיא קוטב הם השדרים שלנו לקול ישראל, והם מכסים את נושא איכות הסביבה.

יורי שטרן: אבל החוק הזה כן נידון פה, והוא לא דווח.

רומן ברונפמן: הוא לא דווח, כי הוא לא הגיע לסיומו.

אברהם נתן: הכתבים שלנו נמצאים כאן, אתם מכירים אותם, והם יסקרו כל חוק לטובת הציבור.

אברהם נתן: רשות השידור חושבת שזה חשוב ותיתן לזה תמיכה.

אברהם נתן: ב-20 השנה האחרונות נושא איכות הסביבה עבר מהפך ונכנס לתודעה הציבורית.

אברהם נתן: זה לא מספיק, צריך יותר.

אברהם נתן: לכן ייעדו אנשים מסוימים כדי שאתם תשתמשו בהם וכן הציבור ישתמש בהם כדי להעביר את המידע ואת האינפורמציה, ואנחנו פתוחים לנושא הזה.

אברהם נתן: אבל אתם צריכים להוביל ואנחנו צריכים לדווח, ואני חושב שאנחנו עושים זאת.

יורי שטרן: אני חושב שאין לנו חילוקי דעות.

יורי שטרן: גם הסטטיסטיקה שראינו היום היא הוכחה להצדקת הקיום של השידור הציבורי, כי היכולת של השידור הציבורי לתת מקום יותר נכבד לנושאים כאלה היא חשובה.

קריאה: אגב, זה כלול בחוק שידורי רשות השידור.

דני מורגנשטרן: חשוב איכות הסיקור, לא רק הסיקור כסיקור.

דני מורגנשטרן: העבודה הנפלאה שנאור עשה היתה עבודה כמותית ולא איכותית.

דני מורגנשטרן: צריך להכניס כאן את הממד האיכותי.

יורי שטרן: זה מאוד קשה.

אברהם נתן: לא שיתפנו אתכם בבעיות תקציב ובבעיות אחרות, אלא אמרנו שאנחנו עושים את המקסימום.

דני מורגנשטרן: אתה, מגיע לך צל"ש.

יורי שטרן: כולנו שומעים מה קורה ברדיו.

יורי שטרן: זה יכול להוות דוגמה רק למערכות אחרות, שלא במסגרת רשות השידור.

יורי שטרן: אני חושב אישית, שבטלוויזיה המהפך הזה עוד לא חל.

יורי שטרן: מה שקרה ברשת ב', לא קרה בינתיים בטלוויזיה שבפיקודך.

יורי שטרן: קודם נשמע את השאלות שקיבלנו דרך האינטרנט, בבקשה מר שמואל חן.

יורי שטרן: שמואל חן: כפי שנאמר בתחילת הדיון, הדיון הוא דיון מקוון אינטרנטי, הציבור קורא את דברי חברי הכנסת והנוכחים כאן ומגיב בהערות לשאלות.

יורי שטרן: אנחנו מבקשים להודות ל-Y-NET שחשפו את הדיון המקוון הזה בדף הבית ולאתר הכנסת שסידר את כל הטכנולוגיה, על מנת שהדיון יתבצע באופן פתוח לציבור.

יורי שטרן: נכניס לכאן שלוש שאלות.

יורי שטרן: השאלה הראשונה של הגולש ניר היא מדוע לא להקדיש תוכנית ייחודית לאיכות הסביבה בטלוויזיה החינוכית וערוץ אחד, תוכנית כזאת שתפתח מודעות ודיווח על מפגעים.

יורי שטרן: השאלה השנייה היא שאלתו של רועי, שמוסר כל הכבוד לאהוד יתום על נושא פרחי הבר, ושואל כיצד יתכן שיש כל כך הרבה הרוגים מזיהום אוויר, וזה לא מופיע בתקשורת.

יורי שטרן: שאלה שלישית ואחרונה של ברננדה פליקשטיין, סמנכ"ל איגוד ערים לאיכות סביבה חיפה - מדוע הישגים בנושאים סביבתיים אינם מעניינים את התקשורת?

יורי שטרן: אני אבקש ממך, מר אברהם נתן, וגם מנציג הרשות השנייה, להתייחס לשאלות.

אברהם נתן: טלוויזיה הלימודית היא לא באחריותנו, צריך לפנות לטלוויזיה הלימודית.

יורי שטרן: אבל היא באחריותו, במידה מסוימת – במובן הפרלמנטרי – של חבר הכנסת אילן שלגי.

דני מורגנשטרן: וגם היא הולכת ונסגרת.

יורי שטרן: זאת דוגמה של קביעת סדר היום על-ידי ציבור דרך הכנסת ושינוי עדיפויות.

יורי שטרן: הטלוויזיה החינוכית היתה אמורה להיסגר.

יורי שטרן: אני חושב שהמאבק של חברי הכנסת, וקודם כל של ועדת החינוך והתרבות של הכנסת, ושל אילן שלגי אישית, הוא זה שהביא לכך שהטלוויזיה החינוכית ממשיכה להתקיים.

אילן שלגי: התחושה שלנו היא שהצלחנו לדחות את רוע הגזירה.

אילן שלגי: יחד עם זה, ובלי קשר כרגע לעתיד הטלוויזיה החינוכית, אנחנו נבוא בדרישות לרשות השידור שהשידור הציבורי בישראל ייתן סדר קדימויות כזה, שגם איכות הסביבה תזכה לביטוי מאוד ממשי.

קריאה: השידור הציבורי נותן.

קריאה: השידור המסחרי אולי לא נותן.

אברהם נתן: יש לנו "מבט שני" ואנחנו משדרים תוכניות על נושא איכות הסביבה.

אברהם נתן: יש לנו כתבת מיוחדת לנושא הזה.

אברהם נתן: אנחנו מתכננים תוכנית קצרה בת חמש דקות שתופיע בין המגזינים כל יום ותדבר על נושא איכות הסביבה.

אברהם נתן: זה צריך להיכנס למסגרת התוכניות.

אברהם נתן: אנחנו נמצאים במהלך מסוים, אבל את זה השידור הציבורי יכול לעשות.

אברהם נתן: לגבי השידור הפרטי, אני מציע שתדברו אתו.

קריאה: ב"פופוליטיקה" מעולם לא דיברו על נושא איכות הסביבה.

אברהם נתן: דווקא אני זוכר שעל נושא החופים כן דיברו.

יורי שטרן: נציגת הרשות השנייה, בבקשה.

יורי שטרן: תגידי ליושב ראש שאנחנו מאוד מצטערים שהוא עזב אותנו.

יהודית לויט: אני כמובן אמסור לו.

יהודית לויט: אני יכולה רק להתנצל בשמו, אבל הבנתי שהוא היה צריך ללכת לוועדה אחרת.

אילן שלגי: רואים את סדר העדיפויות.

אילן שלגי: ..

יהודית לויט: אני חושבת שלפחות מתוך המעקב שלי בתור עורכת ומפיקה של תוכניות טלוויזיה בעבר, גם הערוץ המסחרי כן מתייחס לנושא ובהחלט חושב שזה נושא שמאוד מאוד חשוב לטפל בו.

יהודית לויט: מהנתונים שהצגת פה, הצעת שהערוץ הראשון מבחינת המדידה הכמותית שעשית נמצא במקום הראשון.

יהודית לויט: בכל זאת הרשות השנייה נמצאת במקום השני שמטפל בנושאים הללו.

יורי שטרן: אבל היא נשארת שנייה.

יהודית לויט: אני כמובן אעביר את רוח הדברים שעלו פה בוועדה למועצה של הרשות השנייה וגם לחברת החדשות.

יהודית לויט: צריך רק לזכור שהרשות השנייה עושה פיקוח על הערוצים המסחריים.

אילן שלגי: אתם הרגולטור.

יהודית לויט: אנחנו הרגולטור.

יהודית לויט: כמובן שהנושאים האזרחיים צריכים להיות על סדר היום.

קריאה: פעם הרשות השנייה עשתה יותר, אתם קצת נרדמתם בשמירה אולי.

יהודית לויט: יכול להיות.

יהודית לויט: אנחנו נעלה את זה לדיון ונבדוק את זה.

יהודית לויט: בכל זאת צריך לזכור שהיו גם פרשיות וחשיפות שכן נעשו על ידי חברות החדשות של הרשות השנייה.

יהודית לויט: חברת החדשות היא גוף עצמאי בפני עצמו ומפוקח, אבל אין פה עשייה והכתבה של נושאים.

יהודית לויט: אביא כמובן למועצה את רוח הדברים כפי שעלו בוועדה ואומר עד כמה הדבר חשוב.

יהודית לויט: ללא ספק לכל פרט מאתנו, גם בתפקידים – לא רק הציבוריים - האישיים שלנו, העניין הוא חשוב.

יורי שטרן: אפשר להכניס את זה כנושא לסדר היום?

יהודית לויט: אני כמובן אציע את זה בפני המועצה.

יורי שטרן: אני חושב שבחלק מכלי התקשורת לא מרגישים כמה הציבור מודאג מהמצב וכמה בשטח יש פעילים ותושבים מודאגים.

יורי שטרן: כל פעם במאבקים הקטנים על איזה ואדי בירושלים או על בית שרוצים להרוס, רואים השתתפות כל כך פעילה של האזרחים, דבר שמנוגד למה שנאמר פה, שסדר היום שלנו נקבע כמעט באופן בלעדי על-ידי ביטחון וכלכלה.

יורי שטרן: לדעתי, חלק מכלי התקשורת לא יודעים מה שקורה בציבור.

יורי שטרן: יש ביקוש לידיעות, כתבות ודיווחים בנושאים הסביבתיים.

יהודית לויט: לרשות השנייה יש גם רדיו אזורי.

יהודית לויט: גם הרדיו האזורי מטפל בנושא, וזה כמובן לא בא לידי ביטוי.

יהודית לויט: כמובן שאין לי כמויות שאני יכולה להתייחס אליהן, אבל הנושאים כן מטופלים, ואני כמובן אעביר את העניין הזה, כי כמו שאמרת, אולי הם מעט נרדמו בשמירה.

יורי שטרן: אני רוצה לשמוע נציגים מכלי התקשורת הפרטיים, לא הציבוריים.

יואב צור: שמי יואב צור, ואני העורך הראשי של המקומונים של "מעריב".

יואב צור: אני חושב שחלק מחוסר המודעות שלכם למקומונים היא שבסקירה הזאת לא צוין שלסיורים המקומונים תמיד מתלווים.

יואב צור: רק בשבוע האחרון במקומון שלנו באזור אשדוד אשקלון "זמן הדרום" היתה כתבה גדולה על הבחור שמארגן את כל המלחמה נגד הקמת תחנת הכוח הפחמית באשקלון.

יואב צור: איכות הסביבה נוגעת לסביבה.

יואב צור: אני חושב שגם סמכויות השלטון עוברות מהשלטון המרכזי לראשי הערים שיותר מחוברים לסביבתם.

יואב צור: בשנה שעברה כיסינו את המשפט הפומבי במקומונים של "מעריב".

יואב צור: כיסינו את הסיפור בתל אביב עם פריצת הביוב על כל היבטיו.

יואב צור: כשמלאו שנה למקרה, עשינו על כך כתבת מעקב רק לפני שבוע.

יואב צור: אנחנו מכסים הרבה נושאי איכות סביבה.

יוסף תמיר: ראש העיר של אשדוד מאוד מתעניין בנושא הזה.

יואב צור: דיברתי על אשקלון.

דני מורגנשטרן: מרינה אחת יותר גרועה מהמרינה השנייה.

יואב צור: העובדה שכל ראש עיר מקים מרינה זה גם סיפור, אבל באשקלון למשל ראש העיר הוא לא מהלוחמים הגדולים נגד תחנת הכוח.

אילן שלגי: ביום חמישי האחרון ועדת החינוך והתרבות סיירה באזור אפולוניה יחד עם רשות העתיקות, רשות הגנים הלאומיים ואוניברסיטת תל אביב כדי לראות תופעה של הרס ערי החוף העתיקות.

אילן שלגי: כל הבעיה שאתה בוודאי מכיר אותה, ואנשים פה מכירים אותה בחוף הרצלייה במיוחד, זה שאף אחד מהמקומונים לא הגיע, כי הם אמרו שביום חמישי הם לא עובדים.

יואב צור: קודם כל, אני רואה את ההערה הזאת כמופנית אליי.

יואב צור: אני מבטיח שיותר לא יקרו דברים כאלה.

יואב צור: אנא תהיו אתנו בקשר.

יואב צור: תעבירו לנו את כל הרשימות שנוגעות למפגעים הסביבתיים.

יואב צור: נכון שיכול להיות שתחנת כוח פחמית באשקלון לא תעניין את תושבי חיפה, אבל אני בקשר טוב עם נאור ירושלמי.

יואב צור: אני מבקש להעמיק את הקשר אתו ועם כל אחד מכם.

יואב צור: כל בעיה או פעולה לטובת איכות הסביבה אני מתחייב לסקר.

יואב צור: תעצימו את החשיבות של המקומונים, כי מהבחינה הזאת כל אחד מאוד רגיש למה שקורה בסביבה הקרובה שלה.

יואב צור: למרות שלא היינו בסיור, אני מתחייב שיהיה גם סיקור גדול על הנושא של אפולוניה כי הוא חשוב ונוגע לכל תושב ותושב.

אילן שלגי: "זמן השרון" הוא עיתון חיובי בסך הכול, אבל בימי חמישי הוא לא עובד.

יואב צור: אני דואג שיהיה סקופ גדול השבוע.

יורי שטרן: הוועדה הזאת ביום ראשון יוצאת לסיור באשדוד ובאשקלון בנושא חופים – הרס החופים, בעיות החופים, הפרטת החופים.

יורי שטרן: מר צור, אתם מוזמנים לבוא.

יורי שטרן: אני אומר לך, שלפחות בוועדה הזאת מודעים מאוד לעוצמה ולחומר של המקומונים.

יורי שטרן: כמעט כל שבוע אני אישית גוזר כתבות מהמקומונים, וחלק מהנושאים שאנחנו מעלים אחר כך הם פועל יוצא מהנושאים שאתם העליתם.

יורי שטרן: מר מיקי מירו, אני רוצה שתביא לי דוגמה לכיסוי טוב של איכות הסביבה.

מיקי מירו: אני נמצא פה בשמו של יוני בן-מנחם ובשמי.

מיקי מירו: אני משמש גם כממלא מקום מנהל חטיבת החדשות ויוני הוא מנהל הרדיו.

מיקי מירו: תפיסת העולם שלנו היא להצעיד את סדר היום האזרחי למקום קצת יותר מכובד, כי אין תמה שאנשים או חברי כנסת או בכלל התקשורת מתעסקת בעיקר בנושאי ביטחון ופוליטיקה, כי זה בעצם מה שכולם מובילים אליו.

מיקי מירו: כבר קשה לדעת מי הביצה ומי התרנגולת.

מיקי מירו: זה דבר שמתהפך.

מיקי מירו: עובדה היא שגם אנשים שקשובים לנושא הסביבתי – כולל כאלה שנמצאים פה בחדר הזה – כשהם יעלו לשידור ברדיו, לא אשמע אותם זועקים את זעקת הסביבה, אלא את זעקת האייטם החדשותי הקרוב.

יורי שטרן: אני חייב לתקן אותך.

יורי שטרן: אנחנו זועקים את זעקת השואל.

מיקי מירו: אמרתי את זה, ולכן אמרתי לך שאני לא יודע מי הביצה ומי התרנגולת.

יורי שטרן: אני אגיד לך מי הביצה.

יורי שטרן: זה מתחיל מנושא התוכנית.

יורי שטרן: אם מעלים אותך לשידור בנושא ביטחוני, משום מה לא תצעק בנושא סביבתי.

מיקי מירו: לכן אני אומר תמיד שלטנגו צריך שניים ולא אחד, קשה לרקוד את זה לבד.

יורי שטרן: אני עוד לא ראיתי חבר כנסת שמסרב להתבטא בתקשורת, רק בגלל שהנושא הוא סביבה.

מיקי מירו: אני יכול להגיד לך שזה קרה לי.

מיקי מירו: לא נציין את שמו של חבר הכנסת, אבל גם הדבר הזה קרה, ואני מדבר מניסיון של שנים.

מיקי מירו: הצורך החיוני היום הוא להעלות את סדר היום האזרחי.

מיקי מירו: אני חושב שתראו שיש פה הרבה ארגונים אזרחיים: ארגון חיים וסביבה, אדם טבע ודין ועוד הרבה ארגונים אחרים שלא זוכים לחשיפה הנכונה.

מיקי מירו: אם נשווה אותם לארגונים אזרחיים אחרים, כמו שלום עכשיו או גוש אמונים, ברור שבגלל הזיקה לביטחון האחרונים יזכו לסיקור יותר נרחב.

מיקי מירו: מתוקף תפקידי כעיתונאי, בייחוד ברשות ממלכתית, אני צריך לתת ביטוי לכל הארגונים האזרחיים, וזאת נקודת המוצא המרכזית שלנו ברדיו.

מיקי מירו: אנחנו עושים את זה בתחום איכות הסביבה, כי אנחנו תופסים אותו כתחום חברתי אזרחי.

מיקי מירו: אני מתחייב שכל ארגון חברתי שנמצא פה יזכה לסיקור, כי אלה האנשים האמיתיים שנמצאים בשטח, אם מדובר בארגון אזרחי בעתלית, בזיכרון-יעקב, או בבאר שבע.

מיקי מירו: כל אחד מעלה את הזווית שלו, ואנחנו כתקשורת חייבים להיות יותר קשובים לאזרחים הללו גם כדי ליצור את הסיטואציה שאת השאלה הבאה בשידור הבא נשאל על השאלות האזרחיות האלה, זאת אומרת שאנחנו נתקיל אתכם, הפוליטיקאים, בשאלות המהותיות, על תחנת כוח פחמית או על זיהום האוויר.

מיקי מירו: אם תיקחו את נושא זיהום האוויר, רק באזור גוש דן מדברים על 1,100 איש שמתים מזיהום מדי שנה.

מיקי מירו: אם אנחנו מדברים על גדר ביטחון שעולה מיליארדים רק להקים אותה ומספר ההרוגים לא מתקרב אפילו – ואני חלילה לא רוצה להמעיט בזה - לא לנפגעי תאונות דרכים וכמובן לא לנפגעי זיהום האוויר, פה אנחנו מוכנים ביד אחת כולנו לעסוק רק בגדר, אך על הגדר שתשמור עלינו מפני זיהום האוויר וזיהום המים אף אחד לא מדבר.

מיקי מירו: לא מוכנים להשקיע בזה כסף, ופה אנחנו צריכים לרקוד ביחד בטנגו הזה.

מיקי מירו: זה טנגו משותף לכולנו.

מיקי מירו: נאמרו פה מספר דברים שחשוב לשים עליהם דגש.

מיקי מירו: אני מסכים שהנטייה האוטומטית של התקשורת היא ללכת לקטסטרופות, לאדם שנשך כלב, כי כלב נשך אדם זה דבר טריוויאלי ולא מעניין.

מיקי מירו: אבל התפקיד שלנו כתקשורת זה לגרום לכך שהטבע יתחבב על האנשים.

מיקי מירו: אנחנו מנסים ברדיו לעשות את זה.

מיקי מירו: זה מודל שאני מוכן למכור אותו לכל אחד שרוצה, כי אני מאוד מאמין בו.

מיקי מירו: מצד אחד אנחנו באים בדרך אל הטבע בפינות טיולים.

מיקי מירו: אני חושב שכשאני שולח מישהו לטייל בשמורת טבע, אני אומר לו להכיר את המקום הזה, כי יכול להיות שמחר ישמע על איזו נדל"נית שרוצה לקנות את המקום הזה.

מיקי מירו: תראו מה קורה בעמק ארזים.

מיקי מירו: אנחנו נמצאים בכנסת בגבעת-רם הצופה לעמק ארזים.

מיקי מירו: תלכו לטייל שם ותראו מה נשאר מהמקום הזה.

מיקי מירו: עשיתי בשבת טיול שם, וזה פשוט לא יאומן.

מיקי מירו: הנחל שם הפך לנחל בטון.

מיקי מירו: אולי אנחנו צריכים לגרום לציבור יותר לצאת לטייל, וזאת גישה אחת, להגיד לאנשים לצאת לטייל ולראות איזה נופים יפים.

מיקי מירו: יש גופים נהדרים, כמו: קרן קיימת לישראל, החברה להגנת הטבע, רשות הטבע והגנים.

מיקי מירו: אפשר לצאת לטבע ולראות על מה מדברים.

מיקי מירו: הרבה פעמים, גם כשמדברים על הגדר, אנשים לא יודעים איפה היישובים.

מיקי מירו: כשמכירים את המקומות, העניין הזה הרבה יותר מהותי.

מיקי מירו: כמו שאמרתי, השלב השני הוא שלב ההיכרות עם הארגונים האזרחיים.

מיקי מירו: אלה ארגונים חשובים מאוד.

מיקי מירו: לפעמים זה נשמע זניח, את מי מעניין הוועד לשמירת אזור הכרמל?

מיקי מירו: זה נשמע דבר שולי, אבל הוא היחיד שיכול לטפל בעתיקות עתלית שהן בידי הצבא.

מיקי מירו: אלה רק דוגמאות לדברים שאני חושב שהתקשורת יכולה לאמץ; לא רק ללכת לקטסטרופות, אלא לעשייה אזרחית גם.

מיקי מירו: כל הארגונים האלה מחוברים באינטרנט, והם מודיעים על כל שידור, אמצעי תפוצה הרבה יותר טוב.

יורי שטרן: אחד הדברים שאני רציתי לשדר לנציגי התקשורת היא חשיבות הנושא בעיני הציבור, שלא תמיד מעריכים את זה בצורה נכונה.

יורי שטרן: הפידבק מבחינת התקשורת הוא מאוד חזק.

יורי שטרן: יש תוכנית אחת שמהווה דוגמה לתוכנית סביבתית פעילה, והיא "בולדוג".

יורי שטרן: אני מציע אתנחתה קצרה, שבה נראה קטעים מהתוכנית.

לוי זיני: אני לוי זיני.

לוי זיני: יחד עם דובי קרויטורו יצרנו את התוכנית "בולדוג", שעלתה במאי 2003 לשידור בערוץ 8.

לוי זיני: כרגע אנחנו עסוקים בעונה השנייה שלה.

לוי זיני: "בולדוג" נכנסה לקשר השתיקה.

לוי זיני: אני נכנס לפה, ושומע את קשר השתיקה עובד.

לוי זיני: קשר השתיקה הוא בין פוליטיקאים ובין בעלי הון.

לוי זיני: כל ארובה שפולטת אוויר והסרחון שמגיע לתושבי באר שבע נגרם על-ידי המפעלים ברמת חובב.

לוי זיני: אם לא יהיה קשר שתיקה ואם האנשים שם לא ינסו לחסוך את המסנן, אי אפשר יהיה לעצור את זה.

לוי זיני: התקשורת לא תתעסק עם זה, כי התקשורת מתעסקת עם מכות טבע.

לוי זיני: פעם אחת מראים את מכת הטבע וממשיכה הלאה.

לוי זיני: אם אפשר יהיה לקשר בין הקורבן לבין האשם, אני כאזרח, כצופה, ארגיש שאני יכול לעשות משהו.

לוי זיני: אגב, "בולדוג" הוכיחה את זה, לפחות בתשובות שאנחנו מקבלים, וזאת הדרך היחידה לשבור את קשר השתיקה הזה.

לוי זיני: אגב, זה תפקיד הפוליטיקאים בחלקו.

לוי זיני: לבעלי ההון יש אינטרס.

לוי זיני: נדל"ניסט לא מעוניין שידברו עליו.

לוי זיני: אגב, הם יודעים לעבוד עם תקשורת ויש להם יחסי ציבור, הם מאוד מסודרים.

לוי זיני: קשר השתיקה הזה חייב להישבר.

יורי שטרן: אבל השיח הזה בכנסת קיים כל הזמן.

לוי זיני: בכל תוכנית "בולדוג" אני לא מקבל מסמכים.

לוי זיני: אני צריך לפנות לחוק חופש המידע כדי לקבל מידע בכמה העלו בשנה האחרונה מפעלי ים המלח את השאיבות שלהם מהגוויה הזאת שקרויה ים המלח.

לוי זיני: אני לא יכול לקבל מסמכים משום משרד.

לוי זיני: למה?

לוי זיני: משום שהוא לא מעוניין לתת לי.

לוי זיני: אולי יש תורם.

לוי זיני: אני לא רציתי לומר את זה, אבל אתם זרקתם את הדברים האלה.

לוי זיני: הם לא מעונינים שנחשוף את הקשר הזה.

דני מורגנשטרן: זה משרד ממשלתי ולא גורם פרטי.

לוי זיני: הגורם הפרטי מעוניין בזה.

דני מורגנשטרן: המשרד הממשלתי מחביא את הנתונים.

לוי זיני: בוודאי, לכל האורך.

יורי שטרן: לחברת הכנסת לאה נס שיצאה כעת מהדיון יש עכשיו הצעת חוק מאוד חשובה לגבי מידע סביבתי ספציפי.

לוי זיני: מאחורי הסיפור הזה מסתתר בעל הון, והמשרדים לא רוצים להסתכסך אתו.

לוי זיני: אני חוזר ואומר שבזכות זה אני עושה טלוויזיה מצוינת.

לוי זיני: הציבור מצליח לקלוט זו לא מכת טבע.

לוי זיני: עובדה שמסריח לו בבאר שבע, ועובדה שטבעון זאת העיר עם הכמות הגדולה ביותר חולי סרטן בארץ.

לוי זיני: זאת לא מכת טבע.

לוי זיני: זה אולי בא מהמפעלים.

לוי זיני: אנחנו עד היום קוראים למה שקרה בקישון "פרשת הצוללנים בקישון".

לוי זיני: סליחה, מה פתאום?

לוי זיני: למה זאת לא פרשת מפעלי המפרץ?

לוי זיני: מה פתאום זה הקישון?

לוי זיני: זה המפרץ וכל המפעלים במפרץ.

לוי זיני: למה?

לוי זיני: משום שיש להם אינטרס לעשות את זה.

לוי זיני: לפוליטיקאים ולבעלי ההון יש אינטרס להדחיק ולהרחיק את הנושא.

לוי זיני: כל עוד המשחק הזה יימשך, איכות הסביבה לא תגיע לתקשורת, משום שהיא לא תהיה דרמה.

לוי זיני: היא תהיה מכת טבע קטסטרופלית פה ושם, וזהו.

יורי שטרן: אני לא חושב שהיתה חשיפה תקשורתית אחת חשובה ומהותית בעניין הזה של המפגעים הסביבתיים, כמו זיהום, שלא קיבלה התייחסות מיידית בכנסת.

לוי זיני: השאלה מה זאת התייחסות.

לוי זיני: אתה הכרת פעם מישהו שמת מזיהום אוויר?

לוי זיני: יש מספרים, 1,200 איש.

לוי זיני: תראה לי איש אחד כזה.

יורי שטרן: אמר פה מיקי מירו שזה לא מקבל בציבור התייחסות דומה לזאת של הפיגועים, ואני אגיד לך למה, כי הקשר פה הוא הרבה פחות ישיר.

לוי זיני: הקשר הוא מאוד ישיר, אילו רק היינו מוכנים להסתכל עליו בעיניים.

לוי זיני: הוועדה עוד לא ניסתה לבדוק בכלל את הקשר הזה, למה?

לוי זיני: כאשר חוקרים בטכניון מקבלים מכתבי איום שמצויים בידינו מבעלי מפעלים שלא ייכנסו לתחום הזה.

יורי שטרן: אני חושב שבוועדה המשותפת שלנו אנחנו יכולים לעשות הרבה, כי אין פה בכנסת, לרובנו לפחות, פחד מלהעלות נושאים.

לוי זיני: לשר פריצקי למשל היה חשש כזה.

יורי שטרן: יושבים פה נציגי התקשורת, חברי כנסת ונציגי הארגונים.

יורי שטרן: אני חייב להגיד שזה מפגש של אינטרסים סותרים של הציבור, לא רק אינטרסים נדל"ניים או אינטרסים פרטיים.

יורי שטרן: יש קיבולת של חברת החשמל.

יורי שטרן: לטענת המומחים יש עוצמה שלה שהגיעה לשיא.

יורי שטרן: אנחנו לא נפתח פה דיון על תחנת פחם, אבל רק אומר שאסור לראות בכל דבר התנגשות בין האינטרסים של הציבור הרחב לבין האינטרסים הפרטיים הצרים.

יורי שטרן: יש אינטרסים ציבוריים מנוגדים.

יורי שטרן: יש אינטרסים של תעסוקה ושל זיהום אוויר של אותם המפעלים.

יורי שטרן: כשאתה דורש מהם להשקיע סכומים גדולים בשינוי מהלכים והם על סף סגירה, אתה צריך להתחשב גם בהעסקתם של אותם אנשים שסובלים מזיהום אוויר, אבל גם צריכים להתפרנס.

יורי שטרן: לכן כשהנושאים האלה מקבלים טיפול, הם נושאים מאוד מורכבים, והטיפול הוא לא כל כך חד משמעי.

יורי שטרן: כאדם שעוסק בחלק מהעניינים האלה, כל פעם שאתם מעלים את הנושאים האלה, זה גורם לכנסת ולפוליטיקה להתעסק בזה ולנסות למצוא פתרון.

יורי שטרן: לפעמים מוצאים ולפעמים לא, כמו בכל הנושאים.

יורי שטרן: אבל זה לא מוסתר וזה לא נשכח אחר כך, ואין פה ניסיון להתעלם מהעניינים החשובים בגלל שיש לחצים פרטיים כאלה או אחרים.

יורי שטרן: אני מבקש מכם להראות לנו קטע שבחרתם.

לוי זיני: זה לקט של שש דקות שליקטנו מכל מיני מפגשים מעניינים שהיו לנו עם אנשים.

לוי זיני: נציג קטע לגבי קשר השתיקה, ותראו איך אנשים מגיבים כשאנחנו מנסים לדבר איתם.

יורי שטרן: בצער רב אני חייב להגיד שניסו לא לאפשר למיקי רוזנטל - שבא בתור חברת החדשות של ערוץ 2 – להיכנס לכנסת כי הוא אדם שמעליב את הכנסת.

יורי שטרן: בסוף הוא נכנס, אבל הוא נעלב ועזב.

יורי שטרן: הוא היה אמור להשתתף בישיבה.

יורי שטרן: תודה רבה, תמשיכו בכך.

יורי שטרן: אני מקווה שאנחנו נעשה את האיזונים הנכונים.

יורי שטרן: אני רוצה שגם קטע של יקר צמח יופיע פה.

יקר צמח: אדוני היושב ראש, ועדה נכבדה, קוראים לי יקר צמח.

יקר צמח: אני במאי ומפיק בכיר ברשות השידור בטלוויזיה בשפה הערבית.

יקר צמח: מזה למעלה מ-26 שנים, התוכנית שלי "ארבע עונות" היוותה נקודה חשובה ביותר בשידורים של איכות הסביבה.

יקר צמח: שרים נכבדים אמרו שתוכנית זו משרתת כשר החוץ למדינת ישראל בארצות ערב, כמו יעקב צור.

יקר צמח: השר כץ עוז אמר שתוכנית זו עושה את יחסי הציבור הטובים ביותר למדינת ישראל.

יקר צמח: פרופסורים נכבדים אמרו שאם לא היתה תוכנית כזאת, היה צריך ליצור אותה.

יקר צמח: היא רצה 22 שנים.

יקר צמח: הורידו אותה, והיא היום משודרת כשבע פעמים שידורים חוזרים.

יקר צמח: אני מתפלא שיושב ראש רשות השידור לא הזכיר תוכנית כזאת שהביאה כבוד וכול האנשים שיושבים כאן מכירים את התוכנית הזאת בערבית.

יקר צמח: אני המפיק, אני הבמאי, אני העורך, אני הסבל, אני הנהג, אני עושה הכל, משוגע לנושא.

יקר צמח: רבותיי, התוכנית הזאת ירדה.

יקר צמח: הוועד המנהל ביקש להחזיר תוכנית מעין זו.

יקר צמח: אני יצרתי תוכנית חדשה הנקראת "עיניים ירוקות", אשר מטפלת באיכות הסביבה, חקלאות וטבע.

יקר צמח: מודרנית, קצבית, יפה ביותר, בצורה אסתטית והטובה ביותר.

יקר צמח: אני מזמין אתכם לצפות בתוכנית זאת, כש-18 תוכניות מוקלטות עד היום אינן משודרות.

יקר צמח: אינני יודע למה הן אינן משודרת.

יקר צמח: הודעתי על שידורה לפני שנה, שתשודר באוגוסט.

יקר צמח: עשיתי תוכנית על השלג דאשתקד - אינני יודע מתי אני אצלם את זה.

יקר צמח: הנושאים, שלמעשה הם לא רלוונטיים יותר, נמצאים ברשות השידור ולא משודרים.

יקר צמח: אני חש שתוכנית "עיניים ירוקות" כטווס אשר מלקו לו את הנוצות.

יקר צמח: שברו לו כנפיים ורגליים ואומרים לו "טווס עוף".

יקר צמח: הוא לא יכול לעוף, ואם בעל חי עד כדי כך פגוע, כואב לי הלב.

יקר צמח: יושב ראש רשות השידור לא הזכיר את התוכנית "ארבע עונות" שמשודרת 26 שנים?

יקר צמח: אני השקעתי את כל חיי בתוכנית הזאת.

יקר צמח: ארצות ערב היו קונות אותה ורצו לראותה.

יקר צמח: למה התוכנית הזאת לא משודרת?

יקר צמח: למה מחזירים היום סרטים ערביים מלפני 100 שנה ומשדרים אותם?

יקר צמח: רשות השידור היא חלון הראווה של מדינת ישראל, שדרכה אנחנו רואים את כל אשר מתרחש.

יקר צמח: מפליא אותי שיותר מאשר המילה הנאמרת והמילה הנכתבת, הטלוויזיה היא הכוח הדינמי ביותר שיש להחדרת איכות הסביבה במדינה.

יוסף תמיר: היא צריכה להיות, אבל עדיין איננה כזאת.

אילן שלגי: בעוד ארבע דקות תיפתח ישיבה בוועדת החינוך והתרבות שאני עומד בראשותה.

אילן שלגי: אני רוצה לחזור לדברים שלך, מר יקר צמח.

אילן שלגי: אני חושב שאתה איש יקר, לא הכרתי אותך קודם.

אילן שלגי: אצלנו בוועדה תתקיים ישיבה בעוד כשלושה שבועות בנושא רשות השידור.

אילן שלגי: אני חושב שהכותרת לישיבה תהיה "היש תמורה בעד האגרה?".

אילן שלגי: אחת הטענות שנשמעות חדשות לבקרים היא שהשידור הציבורי איננו נותן את תשומת הלב הראויה לדברים שהם אינם אולי עם רייטינג, שהם אינם בכותרות, שהם אינם על-פי אפנות מתחדשות וחולפות.

אילן שלגי: אני מאוד אשמח אם תוכל לבוא לאותה ישיבה ולומר את אותם דברים או דברים אחרים.

אילן שלגי: אנחנו בהחלט צריכים לפקח, לפחות על השידור הציבור, ולגרום לכך שנושא כמו איכות הסביבה ופיתוח בר קיימא יזכו לתשומת הלב הראויה, כי התקשורת בכלל היא גורם לא רק מסביר, אלא גם גורם מחנך.

אילן שלגי: אם המלחמה הבאה שלנו, אחרי שנשיג את השלום, היא המלחמה על איכות הסביבה, אנחנו לא יכולים להגיד שנשאיר את זה לעתיד כשנסיים את כל הבעיות הקיומיות שלנו, כי אז יהיה מאוחר מדי.

אילן שלגי: אני מודה לכל המשתתפים.

אילן שלגי: אני מודה לחבר הכנסת יורי שטרן, יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, על שיתוף הפעולה.

אילן שלגי: יש בינינו תמיד שיתוף פעולה, אבל בנושא הזה זה חשוב במיוחד.

אילן שלגי: תודה גם לחבר הכנסת לשעבר יוסף תמיר, שלימד את כולנו כמה הנושא הזה חשוב.

אילן שלגי: תודה לכולם.

יורי שטרן: אני גם רוצה להודות לחבר הכנסת שלגי, כי אני חושב ששיתוף הפעולה בין שתי הוועדות שלנו הוא חסר תקדים.

יורי שטרן: אנחנו עשינו כבר כמה סיורים ביחד וכמה ישיבות יחד.

יורי שטרן: תודה גם לך.

שלמה גנור: כמנהל השידורים בערבית, יש לי תגובה על הדברים של יקר צמח.

שלמה גנור: בשל סיבות תקציביות לא הושלמו התוכניות.

שלמה גנור: התוכניות שהוא ערך אותן נערמות על המדפים.

שלמה גנור: זאת לא חוכמה רק ליצור תוכניות.

יורי שטרן: אבל זאת ההשקעה הכי מטומטמת, אם עושים חצי עבודה.

שלמה גנור: לצערי הרב, העבודה על ידי מר יקר צמח נעשתה רק במחציתה ולא בשלמותה.

יורי שטרן: אבל אתם מתקצבים את זה, אז תגידו לכתב לצאת למחצית המשימות ולהשלים זאת.

יקר צמח: הכספים כבר הושקעו, אדוני.

יורי שטרן: אתם הרי רשות ציבורית.

יורי שטרן: גם מבחינת שימוש בכסף הציבורי, תחשבו איך זה נראה.

שלמה גנור: זה נושא פנים שידורי של רשות השידור, ומר יקר צמח לא יוכל ליטול על עצמו את האחריות ולא לפעול על-פי ההוראות וההנחיות של הממונים עליו, ולכן גם כפי שהתרשמתם היתה ההתפרצות האישית שלו.

יורי שטרן: זאת לא היתה התפרצות.

יורי שטרן: הוא קיבל זכות דיבור.

דקל שחרור: לפני חצי שנה הגעתי לתנועה הסביבתית מערוץ 2 דווקא.

דקל שחרור: הבעיה שנתקלתי בה היא שגם חברי הכנסת, גם העיתונאים וגם ארגוני איכות הסביבה לא מאמינים באמת שאפשר להגיע לפריים טיים, ואפשר להגיע לפריים טיים בנושאי איכות סביבה.

דקל שחרור: עשינו את זה עם דוח העוני הסביבתי.

דקל שחרור: זאת לא בעיה כזאת גדולה.

דקל שחרור: קחו יועצי תקשורת, ותראו שאפשר לעשות את זה.

דקל שחרור: יש פה 60 עמודים של פצצה תקשורתית.

דקל שחרור: מישהי אמרה שאי אפשר לעשות דרמה מאיכות הסביבה.

דקל שחרור: אפשר לעשות דרמה מאיכות סביבה, אפשר לעשות דרמה מכל דבר, זה עניין של מקצוע.

דקל שחרור: הוכחנו שבנושא איכות סביבה אפשר לקבל את הכותרות הראשיות ב"ידיעות אחרונות" וב"מעריב", אם ראיתם מה שהיה לפני שלושה שבועות בנושא דוח העוני הסביבתי.

דקל שחרור: עזרה לנו בהפקת הדוח הזה אלונה קארו.

יורי שטרן: אבל זה בדיוק מה שאמר נאור ירושלמי, שלרוב זה סיקור של הדוחות שמוציאים כל מיני עמותות ולא חקירות, תחקירים או חשיפות עצמאיות.

דקל שחרור: נכון, אבל גם אתם חברי הכנסת צריכים להאמין באמת שאיכות סביבה זה נושא שיכול להגיע לפריים טיים.

דקל שחרור: אני פונה פה לגברת מהרשות השנייה ומבקש ממך להרים טלפון למר שלום קיטל, ואמרי לו "דאג יותר לדקות שידור אצל חיים ריבלין שלא נמצא פה וחבל, כדי שיהיו לנו עוד דקות של איכות סביבה בטלוויזיה המסחרית".

דקל שחרור: אין לי מה להלין על הטלוויזיה הציבורית, על מיקי מירו או על יואב קרקובסקי שבכל בוקר מתעוררים ופשוט מרוקנים אותי מאייטמים ועושים כל מה שהם רק יכולים כדי לדחוף את איכות הסביבה.

דקל שחרור: חבל מאוד שהרשות השנייה לא קונה את "בולדוג" ולוקחת אותו אליה, כי אני יודע שגם אדון מיקי רוזנטל בחברת החדשות נלחם מלחמה קשה כדי להוכיח שאיכות הסביבה זה דבר ראוי שכדאי לדחוף אותו פנימה.

דקל שחרור: אם אתם מהרשות השנייה תגידו לשלום קיטל ולאנשים שיושבים בחברת החדשות, "אנא דאג לעוד דקות שידור לאיכות הסביבה", איכות הסביבה תהיה בפריים טיים, מכיוון שאתם שולטים בפריים טיים.

יהודית לויט: אני כמובן אעביר את בקשתך, אבל אני חושבת שבסופו של דבר כדאי לבצע פנייה אישית בלתי אמצעית של כל הגופים שמטפלים בעניין הזה, הן של הכתבים בצורה בלתי נלאית.

יהודית לויט: לא לוותר לחברות החדשות.

יהודית לויט: אל תשכחו שהגוף הרגולטורי לא מכתיב את האג'נדה, לשמחתנו הרבה, ואת האייטמים שייכנסו לשידורים.

דקל שחרור: אין החלטה בחברת החדשות שאיכות הסביבה זה נושא חשוב, ואני יודע את זה כי עבדתי שם לפני חצי שנה.

יהודית לויט: אני חושבת שכל הארגונים הירוקים, שאני חושבת שזאת עבודתם, הם צריכים להיות שם כלב השמירה.

יורי שטרן: בכל זאת למועצת הרשות השנייה יש איזושהי השפעה על קביעת סדר היום.

יורי שטרן: אתם יכולים לעזור בכך שהישיבה בהנהלת הערוץ השני תתקיים ותקדיש את הזמן לנושא איכות הסביבה.

יורי שטרן: לכן הפנייה מופנית אליך.

יהודית לויט: בסדר גמור, אעביר את זה הלאה.

ליעד אורתר: אני גם פעיל, גם יועץ תקשורת לארגוני סביבה, אבל פה אני מדבר כמנהל פורום איכות הסביבה ב-Y-NET.

ליעד אורתר: קודם כל אני חושב שמגיעה תודה ענקית לשמואל חן שיושב שם בשקט מאחור, אבל עשה עבודה גדולה.

ליעד אורתר: אני חושב שכל העניין של תקשורת זה מסלולי זרימה של אינפורמציה, ופה אני רוצה להעלות את קרנו של הפורום.

ליעד אורתר: אם נסתכל על זה כשני משפכים מחוברים, נראה שמכיוון שברוב הארגונים יש יועצי תקשורת מקצועיים ואנשים שיודעים לטפל בתחום, בצוואר הבקבוק נמצאים הכתבים עצמם שמקבלים את המידע, מעבדים אותו ואז מפיצים אותו שוב פעם לציבור.

ליעד אורתר: צריך לזכור שמעצם טבעו של הנושא הסביבתי הוא נושא מאוד מפוזר ומבוזר.

ליעד אורתר: הזרעים הקטנים של הסיפורים הסביבתיים נמצאים בחצר האחורית של אנשים, בוועדי שכונות, ועדי מושבים, אנשים שאין להם כמעט גישה גם לא לארגונים וגם לא כל כך לאינטרנט, אולי עכשיו יותר ויותר, אבל הם לא כל כך מבינים את השיח ואת השפה.

ליעד אורתר: דווקא קיומה של קהילה - וצריך לזכור שהשם גם ב-Y-NET הוא "קהילת איכות הסביבה" ולא פורום – נותנת להרבה מאוד אזרחים ותושבים שאכפת להם ושיש להם דברים שמציקים להם דרך ליצור מסלולים עוקפים בירוקרטיה, מסלולים עוקפים מנגנונים מקצועיים ולספר לנו על דברים שמציקים להם ופוגעים להם בחצר האחורית שלהם.

ליעד אורתר: אחד הסיפורים היפים שפרסמנו בעקבות פנייה של אנשים מיישוב "פתחיה" זה על אתר פסולת לא חוקי, וזו דוגמה לדבר חיובי שקרה.

ליעד אורתר: זה סיפור שהתחיל מאדם אחד שאכפת לו ופרסם מודעה אחת באינטרנט, וזה הגיע לכתבה בערוץ אחד.

ליעד אורתר: אני מחזק את מה שאמר דקל שחרור, יש לנו מקום בפריים טיים, יש לנו מקום בעמוד הראשון.

ליעד אורתר: אם נעשה את זה כמו שצריך, גם נהיה שם.

יפעת עמיאל: אני כתבת לאיכות סביבה בערוץ אחד מזה שמונה חודשים.

יפעת עמיאל: אני רוצה להגיד משהו קצר לגבי הקושי לסקר איכות סביבה בטלוויזיה, וכאן זה בא לידי ביטוי בהפרשים המאוד גדולים בין הרדיו, העיתונים והטלוויזיה.

יפעת עמיאל: קשה מאוד לסקר איכות סביבה בתקופה שבה המהדורה יכולה להתחיל בעסקת שבויים ולהסתיים בפיגוע.

יפעת עמיאל: גם קשה מאוד לצלם איכות סביבה, זה לא רדיו וזה לא עיתון שממלא 20 עמודים, אלא זו מהדורה של חצי שעה, ולא כל האייטמים מצטלמים.

יפעת עמיאל: בכל זאת, ערוץ אחד כן עשה דבר שהוא בעיניי חסר תקדים.

יפעת עמיאל: הוא מינה כתבת לאיכות סביבה במשרה מלאה, ואני חייבת לומר בכל זאת שבתקופה הקצרה הזאת עשיתי כ-90 כתבות.

יפעת עמיאל: אני יכולה לומר שיש לי דלת פתוחה אצל עורכי החדשות שלנו, שכן נותנים מקום לכתבות, לא רק לדוחות.

יפעת עמיאל: בדקתי אתמול בסרטייה כמה מהכתבות שלי הן רק דוחות.

יפעת עמיאל: אני חייבת לומר שכתבות שלי כן מגיעות לפריים טיים.

יפעת עמיאל: כתבה שלי פתחה את מהדורת מבט וכתבה גדולה ביומן, כך שיש תקדים ויש סיקור ובסך הכל יש כתבות יזומות ויש הרבה תחקירים וניסיון לעבוד הרבה מאוד עם השטח ועם ארגוני הסביבה שעושים עבודת קודש.

יפעת עמיאל: הנושאים שעולים בכתבות הם גם נושאים שנמצאים בשוליים, ולזה צריך לשים לב.

יפעת עמיאל: זה לא בא לידי ביטוי בוועדה הזאת, וזה קצת חבל, כי יש כאן איזשהו ניסיון של ערוץ אחד לקדם מהלך, וחבל שזה לא בא לידי ביטוי פה.

יפעת עמיאל: זה לא בא לידי ביטוי בוועדה במובן הזה שיש כאן ניסיון לקדם איזשהו מהלך, למרות העובדה שאנחנו מדברים על מסגרת שידור של חצי שעה ולמרות שמרבית החדשות בעיקר עוסקות בחדשות ביטחוניות, כלכליות וכו'.

יפעת עמיאל: בכל זאת מצליחים נושאים שהם אולי בשוליים לקבל מקום מאוד גבוה בחדשות, וכמו שאמרתי אפילו לפתוח מהדורת חדשות בימים קשים.

יורי שטרן: תודה רבה.

יורי שטרן: יכול להיות שהפתרון הוא יצירת פינה קבועה, כמו שתמיד יש פינה של כלכלה ושל תרבות.

יורי שטרן: הפינה הסביבתית צריכה להפוך לפינה קבועה, ואז זה ייכנס באופן שיטתי.

אלונה קארו: אני רוצה להודות למארגני הישיבה הזאת ולכל הכתבים שעושים עבודה נהדרת.

אלונה קארו: אולי הם יצאו נזופים היום, אבל הם בהחלט עושים עבודה נהדרת.

אלונה קארו: אני רוצה להאיר איזשהו והוא האספקט החברתי, שקצת מפוספס פה.

אלונה קארו: יש לי תחושה שהתקשורת מפספסת סיפור ענק וגדול, שהוא הסיפור החברתי שמאחורי איכות הסביבה.

אלונה קארו: האסונות שמדווחים עליהם כשהם קורים הם סימפטומים של בעיה הרבה יותר חמורה, שלוי זיני הצביע עליה בדרכו החזקה, אבל צריך לשים לב לזה.

אלונה קארו: מדובר כאן על חלוקת המשאבים במדינה, מדובר כאן על יחסי הכוחות במדינה.

אלונה קארו: הגיע הזמן, ויכול להיות שהתנועה הסביבתית צריכה פה לעזור לתקשורת להפנות את הזרקור לא רק לנפגעים, אלא גם לפוגעים כי מפגעי איכות הסביבה לא קורים מעצמם.

אלונה קארו: בסופו של כל צינור יש מישהו שמרוויח מההזרמה הזאת.

אלונה קארו: יכול להיות שהעבודה המשותפת עם תקשורת צריכה להפנות את הזרקור לא רק לאנשים שנפגעים או לא רק למפגעים שהם הסימפטומים של הרעה החולה.

אלונה קארו: הרעה החולה היא שהמדינה הזאת הופכת להיות מקום שקשה לחיות בו ושלא מכבד את התושבים שחיים בו, ואיכות הסביבה משקפת את המצב הזה.

אור קרסין: יפעת אמרה בצדק שיש הרבה משברים.

אור קרסין: אנחנו חיים בעידן של משברים, גם המשבר הכלכלי וגם החברתי, ובוודאי הביטחוני, אבל בכל המשברים האלה המשבר הסביבתית הוא הסיפור שהכי פחות מסוקר.

אור קרסין: למרות שהוא מורגש ולמרות שהוא נראה, הסיפור כמעט לא נשמע.

אור קרסין: כמו שראינו היום, המשבר הוא חמור ומקיף, וטעות לחשוב שמדובר כאן באיזשהו עניין אסתטי או מקרים נקודתיים לא קשורים.

אור קרסין: זה משבר כולל של בריאות, של חיים ושל חברה שאנחנו נתונים בו, והתמונה הכוללת הזאת לא באה לידי ביטוי בתקשורת.

אור קרסין: המשבר והיקפו לא באים לידי ביטוי, וזה אולי מה שאנחנו מנסים לומר כאן היום.

אור קרסין: התחושה היא שהדברים האלה לא סוד, אבל שזה נשמר כסוד מאתנו, מהציבור.

אור קרסין: כל הדברים האלה הם די בגדר סוד.

אור קרסין: הציבור לא יודע את זה, וראינו שהעיתונים שמגיעים לידי הציבור הרחב, "מעריב" ו"ידיעות אחרונות", למעשה לא מספרים את הסיפור הזה לציבור.

אור קרסין: הדבר שמדאיג אותנו כפעילים וכארגונים סביבתיים שמספרם הולך וגדל מאוד בשנים האחרונות – וגם זה אגב סוד שמור היטב – הוא שלמעשה יש ציפייה שהשינוי יגיע מלמטה, אבל במידה שהמידע לא יהיה בידי הציבור, הוא לא יוכל לעשות השינוי הזה ולא יוכל לדרוש את שינוי המדיניות.

אור קרסין: אני רוצה בכל זאת לומר דבר חיובי, כי אני חושבת שקורים מספר דברים חיוביים.

אור קרסין: קודם כל הישיבה הזאת היא בוודאי דבר חיובי.

אור קרסין: אני מקווה שבישיבה הבאה שתתקיים כבר יהיו הרבה יותר כתבים ממונים באופן שוטף.

אור קרסין: אנחנו רואים שינוי ברשות השידור.

אור קרסין: אני חושבת שעשו שם קפיצה רצינית, גם העבודה של מיקי מירו ברשת ב', גם העבודה של יפעת בערוץ הראשון שאמרה שקשה לסקר איכות סביבה, אבל למרות זאת ואף על-פי כן היא עושה זאת מצוין.

אור קרסין: אנחנו מקווים שמהישיבה יצא איזשהו מסר של עידוד, גם דחיפה קטנה לחלק מכלי התקשורת, לעשות יותר כי אפשר לעשות הרבה יותר.

נועם קרסל: אני חבר מליאת רשות השידור מטעם ארגוני הסביבה.

נועם קרסל: אני עוסק באיכות סביבה בהיבטים שונים.

נועם קרסל: קודם כל, באמת ברכות על עצם קיום הישיבה.

נועם קרסל: אני חושב שקפיצת הדרך שראינו בשנה האחרונה ברשות השידור - שהיא תוצאה גם של איזשהו שינוי מבני של האופן בו הדברים האלה נתפסים – הגיעה לאיזשהו מיצוי בהקשר הזה של החדשות, ואני חושב שיפעת התייחסה לזה.

נועם קרסל: קשה לצפות ליותר מאשר אייטם או שניים בכל מהדורת חדשות בנושאים של איכות סביבה, והסיקור כיום הוא מקצועי וטוב, ואמרו את זה כבר.

נועם קרסל: כדי שאנחנו נראה שינוי עוד יותר גדול, שישקף את גודל המשבר, אנחנו חייבים לפרוץ מעבר לדבר הזה.

נועם קרסל: אני מציע שפשוט ניקח את זה כאתגר גם במועצת הרשות השנייה.

יהודית לויט: אני מבטיחה שאני אביא את כל העניין הזה לתשומת הלב.

נועם קרסל: אולי אפילו נכריז על תחרות בעניין הזה – מי מגיע ראשון לסדרה של ארבע תוכניות על איכות סביבה, שם מספרים על איזשהו מנכ"ל שקיבל איזושהי החלטה והבן שלו מת כתוצאה מזיהום אוויר שגרם אותו מפעל.

נועם קרסל: אם יתחילו לספר את הסיפורים האלה במקום לספר את הסיפורים על אותה קנוניה, רק בהרצת מניות או בכל דבר אחר, אני חושב שאנחנו נתחיל לראות התקדמות משמעותית.

נועם קרסל: אני חושב שזה עניין של מדיניות שצריך לעקוב אחריו בצורה מסודרת.

נועם קרסל: בסופו של דבר, במועצות ובמליאות אנחנו צריכים להוביל אותו.

נועם קרסל: זה לא משהו שאפשר לבוא ולהגיד שלא נתערב בתכנים.

נועם קרסל: אנחנו חייבים להוביל לכך שהדברים האלה יזוהו גם בתוכניות וגם בדוקומנטרי וגם באקטואליה וגם בחדשות.

נועם קרסל: בחדשות אנחנו נגיע לזה, אבל רק עד גבול מאוד מסוים.

נועם קרסל: אני חושב שהדרישה צריכה להיות הרבה יותר רחבה מזה.

יורי שטרן: הדרישה הולכת לשני כיוונים הפוכים.

יורי שטרן: מצד אחד אנחנו מבקשים התמקצעות כזאת כמו ברשת ב' - של פינות קבועות והצבת כתב.

יורי שטרן: מצד שני, רצוי מאוד שהנושא הזה יעלה בתוכניות אחרות, כמו טוק שואו, פופוליטיקה וכו'.

יורי שטרן: כל עוד זה לא קורה שם אלא רק בפינה המיוחדת, שרק מי שמעוניין מוכן בכוונה תחילה להאזין, לא השגנו את השינוי המשמעותי.

שרון אחדות: בשנים האחרונות, לפחות בחמש השנים האחרונות, יש עלייה בממוצע של 10% בכמות סיקור הנושאים הסביבתיים בכל כלי התקשורת.

שרון אחדות: אני מסכים עם יוסי שריד שהנושא הפוליטי קובע את סדר היום.

שרון אחדות: קחו כדוגמה את הנושא של הבחירות המוניציפליות האחרונות שהתקיימו לפני ארבעה חודשים.

שרון אחדות: לא היתה רשימה אחת בארץ שרצה ולא נתנה ביטוי למצע הסביבתי שלה, כאשר היו גם רשימות שרצו על התיק הסביבתי בלבד.

שרון אחדות: להערכתי, זה ברור לכולם שהנושא הזה גם יגיע תוך כמה שנים לשלטון המרכזי.

יורי שטרן: יש לנו פה אמנה שהחתמנו עליה את המועמדים בזמנו.

שרון אחדות: הלובי הסביבתי הוא הלובי הכי גדול בכנסת שמונה כ-40 חברי כנסת, אבל הוא לא בא לידי ביטוי, לא בפעולות שהוא עושה וגם לא בתקשורת.

שרון אחדות: 40 חברי כנסת זה שליש מחברי הכנסת, והם יכולים להעביר כל הצעת חוק שהם רוצים.

שרון אחדות: לא תמצא אדם אחד שיגיד שהוא נגד הנושאים הסביבתיים, כולם יגידו שהם בעדם, אבל כשמגיע התכל'ס, תמיד בפועל סדרי העדיפות הם אחרים.

שרון אחדות: עוד בעיה שרואים אותה בשלטון המרכזי - לא שמענו על רשימה שנכנסה לכנסת ועברה את אחוז החסימה, שהצהירה מראש שהיא תיקח את התיק הסביבתי.

שרון אחדות: ש"ס רוצה את תיק הפנים, הליכוד - את תיק הביטחון ואת תיק האוצר.

שרון אחדות: לא היתה אף מפלגה שאמרה שהיא רואה בתיק איכות הסביבה איזשהו יעד.

שרון אחדות: מלבד השרה הנוכחית, אף שר לאיכות הסביבה - מאז שהוקם המשרד לפני 13 או 14 שנה - לא דרש את התיק.

שרון אחדות: תמיד התמנה שר לאיכות הסביבה מאיזה שהם שיקולים קואליציוניים.

שרון אחדות: אלה היו תמיד חברי כנסת שמונו בדקה התשעים לשרים, או חברי כנסת שמשיקולים כאלה או אחרים ראש המפלגה הזניח אותם או רצה לגמד כוחם ולכן נתן להם את תיק איכות הסביבה.

יורי שטרן: אם התקשורת תעלה את הנושאים האלה דרך קבע ותיתן תגמול שלילי או חיובי למי שעוסק בנושא, המשקל הציבורי, ולכן הפוליטי, של אותו תיק יעלה.

יורי שטרן: היחסים הם יחסי גומלין.

שרון אחדות: כל מי שהיה השר לאיכות הסביבה, במדרוג הפנים מפלגתי שלו תמיד קודם.

שרון אחדות: לעומת זאת, כל מי שהיה שר המשפטים, נדחק אחורה.

שרון אחדות: כל מי שהיה השר לאיכות הסביבה רק קודם.

שרון אחדות: זאת נקודה מאוד מעניינת.

שרון אחדות: אני חושב שאם הוועדה, הלובי או חברי הכנסת יזהו את הפוטנציאל התקשורתי של הנושא הסביבתי, ייזמו טיפול יותר מעמיק ואינטנסיבי לאורך זמן – שיכלול סיורים בשטח, מעבר להצעות סדר ולדיונים כאן בוועדה – ויזמו חקיקה בנושא, זה ירים גם את הסיפור התקשורתי.

דני מורגנשטרן: אני רוצה להעניק צל"ש וטר"ש.

דני מורגנשטרן: הצל"ש מגיע לרשות השידור.

דני מורגנשטרן: הטר"ש מגיע ל"ג'רוזלם פוסט".

דני מורגנשטרן: אף אחד לא הזכיר את "ג'רוזלם פוסט", אבל זה היה פעם העיתון הכי סביבתי במדינת ישראל.

דני מורגנשטרן: "הארץ" היה קטן לידו, וזה בגלל המילייה של הקוראים שלו שבאים ברובם מארצות דוברות אנגלית.

דני מורגנשטרן: הוא קיבל 2%.

דני מורגנשטרן: מגיע לו מינוס טר"ש הוא ראוי לכל גינוי.

דני מורגנשטרן: הוא החליף את הכתבים ופשוט נטש את השטח.

דני מורגנשטרן: אדוני היושב ראש, מלבד החדשות יש בטלוויזיה תוכניות אירוח, תוכניות בידור ותוכניות פוליטיקה.

דני מורגנשטרן: הן כולן בפריים טיים, ושם אין דריסת רגל לנושא של איכות הסביבה.

דני מורגנשטרן: אני לא מומחה גדול בתקשורת.

דני מורגנשטרן: העיתון שהיה מספר שניים במדרג זה "גלובס".

דני מורגנשטרן: היתה לי שם פינה לאיכות הסביבה, אבל מחקו את הפינה הזאת וצמצמו לה את מספר העמודים למחצית.

דני מורגנשטרן: צדק אילן שלגי עמיתך שאמר שב"גלובס" חלק מהמידע היה מידע נדל"ני או סביבתי, מידע שקושר את הסביבה עם הנדל"ן ואת הנדל"ן עם הסביבה, כלומר היבטים כלכליים.

דני מורגנשטרן: איכות הסביבה מעורבת היום חזק ועמוק בסקטור העסקי ובמגזר העסקי.

דני מורגנשטרן: יש בה היום הרבה כסף.

דני מורגנשטרן: הכסף מושך את התקשורת, ואין אחד שלא יודע את זה פה בחדר הזה.

דני מורגנשטרן: השאלה שלי היא למה הכסף הסביבתי והתעשיות הסביבתיות לא מושכים את איכות הסביבה גם לתקשורת?

דני מורגנשטרן: זו שאלה שצריכה להינתן עליה תשובה.

דני מורגנשטרן: לי אין תשובה לזה.

דני מורגנשטרן: עמנואל מזור: בלהט העשייה אנחנו צריכים גם לעצור לרגע ולשאול איזה צביון אנחנו רוצים בארץ הזאת.

דני מורגנשטרן: בהיבט הסביבתי החיובי כולם יסכימו, שאנחנו רוצים ארץ מאוד נקייה וכו'.

דני מורגנשטרן: הכנתי חומר שבו אני מציע לגשת לצד המקצועי של הנושא.

דני מורגנשטרן: יש כאן חוברת של 35 נושאים, שכל אחד מהם מספיק לשנה שלמה, ל-50 תתי נושאים.

דני מורגנשטרן: היא נקראת "תקשורת תומכת סביבה – התקשורת כמנוע ראשי למהפכה סביבתית".

דני מורגנשטרן: זו חוברת של מכון ויצמן לשנת 2002.

דני מורגנשטרן: בדף שאני אחלק אני רוצה להציע שנת תקשורת תומכת סביבה, תקציר למקבלי החלטות.

דני מורגנשטרן: כשדנים בנושא, כדאי קודם כל להכיר את הסביבה כמות שהיא.

דני מורגנשטרן: כשאתם תלכו לביקור בחוף הים, מן הדין היה שתראו את הים עצמו, את רכס הכורכר, את הצמחייה וכו'.

דני מורגנשטרן: לדעתי, את זה אפשר לעשות בחמש פינות של שבע דקות באחת מתחנות השידור, ואז להבין את עוצמת ההתערבות של האדם, ומזה להפנים כמה אפשר להתנהג נכון.

דני מורגנשטרן: בארץ הזאת, אם נעשה תרגיל פסיכולוגי מה עוד אפשר להרוס בה, נראה שאפשר להרוס בה עוד כל כך הרבה דברים יפים.

דני מורגנשטרן: בואו נכיר את החלק המלא של הכוס, בצורה שתוסיף להבנה ההשכלתית שלנו.

יורי שטרן: אנחנו צריכים לבדוק את העניין של חוברת והרעיון של שנת תקשורת תומכת סביבה.

יורי שטרן: אם אנחנו נחליט על כך, זה לא יעזור.

יורי שטרן: אם הרעיון הזה יאומץ על ידי התקשורת, זה מצוין.

יורי שטרן: פרופסור מזור, אנחנו נדאג להפיץ את החוברת.

יורי שטרן: לא נפתח עכשיו מחדש את הדיון.

יורי שטרן: יש לנו עוד ארבעה דברים לסיכום.

יורי שטרן: התקבלו עוד שאלות והתייחסויות באינטרנט, ואני מבקש משמואל חן לקרוא אותן, אך לא נוכל להתייחס אליהן.

יורי שטרן: אחר כך אבקש ממר תמיר להתייחס למה שנאמר.

יורי שטרן: כמו כן אני רוצה לציין שאנחנו פותחים פה תערוכה קטנה של אריאלה שמיר.

יורי שטרן: אחר כך נסכם וננסח את המסקנות.

יורי שטרן: בבקשה, שמואל חן.

שמואל חן: ראשית, יש פנייה של הגולש יוסי קמחי, שכותב שמעניין לציין שדווקא בתקופה האחרונה, כאשר עיקר תשומת הלב מופנית לבעיות הביטחון והכלכלה, זוכים ענייני איכות הסביבה והשמירה על הנכסים הטבעיים שלנו להתייחסות רצינית של יושב ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת יורי שטרן.

שמואל חן: הוא נותן לזה במה רחבה ונותן הזדמנות לפעילי השטח להשמיע את דברם.

שמואל חן: הגולש יורם מציין את תפקידו של האינטרנט ואת העובדה שאפשר דרך הפורום ב-Y-NET להיכנס לדיון של ועדת הכנסת ואיכות הסביבה היום.

שמואל חן: הגולש משה כהן מציין ומציע שאולי האזרחים יפנו באמצעות האינטרנט, באמצעות תלונות ותמונות על מפגעים.

שמואל חן: הגולש אבי מציע רעיון מעניין ליצור מנגנון קישור בין אמצעי התקשורת כגוף חוקר וחושף לבין המשטרה, על מנת להפוך סיקור תקשורתי לחקירה פלילית, ובמידת הצורך לכתב אישום.

יוסף תמיר: אני רוצה לספר לכם במשפט אחד קצת היסטוריה.

יוסף תמיר: היו שלושה אנשים שעשו עבודה מעולה בנושא הטלוויזיוני בימים הקדומים של שנות ה-70 - דניאל פאר היה עורך "כולבוטק" שהציג את הנושא הסביבתי בהרחבה.

יוסף תמיר: הראשון שערך סרטים על הנושא הסביבתי היה מיכה לימור, והאחרון היה גנור במחלקה הערבית.

יוסף תמיר: רעיונות רבים הוקדשו לנושא הזה בצורה הרצינית ביותר.

יוסף תמיר: כשביקשתי את נכדתי להוציא מהארכיב של הטלוויזיה את הקטעים על פעילותי ההיסטורית, התשובה היתה שאת כל סרטי הסביבה השמידו.

יוסף תמיר: כששאלתי למה, אמרו שזה לא חשוב.

יוסף תמיר: חבל מאוד שכך קרה הדבר.

יוסף תמיר: הישיבה היום היא היסטורית, כי נכחו בה כל המי ומי הקשורים לנושא הסביבתי – המדינאים, הפוליטיקאים, נותני הטון הציבורי, המבצעים בשטח והנציגות של אנשי השידור שהיתה מכובדת מאוד.

יוסף תמיר: בשם כל ארגוני הסביבה אני מודה להם מקרב לב, כשם שאני מודה לך אדוני היושב ראש, שאתה אינך זונח את הנושא הסביבתי שהוא בעל חשיבות עליונה בחיי העתיד של קיומנו בארץ הזאת.

יוסף תמיר: בשמם, חן חן לך ולחבריך, ולהתראות בפעילויות הבאות.

יוסף תמיר: שלום לכם.

יורי שטרן: אבקש את תשומת לבכם לתמונות היפות התלויות על הקיר.

יורי שטרן: חדרי ועדות בכנסת אינם בנויים להיות אולמות תצוגה, אבל כל הוועדות משתדלות לקדם אומנות ולהתעסק בנושאים אומנותיים ולהתעסק בנושאים אומנותיים שקשורים לתחום הטיפול שלהן.

יורי שטרן: אנחנו פותחים היום תערוכה של הצילומים של אריאלה שמיר.

יורי שטרן: אריאלה שמיר היתה פסלת בעבר, ולאחרונה היא עוסקת בצילום.

יורי שטרן: הצילום שלה קשור מאוד לטבע של ארץ ישראל, התערבות האדם בו ושילוב האדם בו.

יורי שטרן: היא גם כותבת שירים.

אריאלה שמיר: תודה לך יורי שטרן.

אריאלה שמיר: זה גם יום הולדתה של הכנסת, אז יום הולדת שמח.

אריאלה שמיר: האוצרת ואני יצרנו חיבור שנקרא "על פני האדמה הזאת".

אריאלה שמיר: כולם צולמו בארץ.

אריאלה שמיר: מתוך רגש הכרה לטבע בארץ ובעולם, אני מקווה שהצילומים יעידו על התחושה של האדם, אשר באקראי מסתכל ומתבונן.

אריאלה שמיר: ט"ו בשבט שמח.

יורי שטרן: קודם כל אני רוצה להודות לכל הנוכחים, ובמיוחד לדוקטור יורי שטרן שאפשר לי להציג בכנסת את התערוכה.

יורי שטרן: זה גם זמן ציון יום הולדתה של הכנסת, אז יום הולדת שמח.

יורי שטרן: לחיבור הזה, שיצרתי יחד עם האוצרת איריס גריצמן מתוך הצילומים שלי, קראנו "על פני האדמה הזאת".

יורי שטרן: כמובן שכל הצילומים צולמו בארץ, מתוך היכרות עם הטבע בעולם ובארץ.

יורי שטרן: אני מקווה שהצילומים יאמרו את דברם, לא בצורה בוטה, אבל בצורה שתעיד על התחושה של האדם אשר באקראי חווה, מסתכל ומתבונן בטבע.

יורי שטרן: ט"ו בשבט שמח.

יורי שטרן: הארץ עכשיו מאוד יפה, השקדיות, הכלניות, החמציצים והרקפות פורחים.

יורי שטרן: תודה רבה.

יורי שטרן: אני רוצה מאוד להודות ל"חיים וסביבה", לשמואל חן ולנאור ירושלמי שלקחו פיקוד בארגון הישיבה הזאת.

יורי שטרן: היא נולדה כרעיון מאוד מופשט, ובזכותם הגיעה עד הלום.

יורי שטרן: אני רוצה גם להודות לשאר הארגונים.

יורי שטרן: אני רוצה גם להודות לאנשי התקשורת, קודם כל על העבודה שהם עושים.

יורי שטרן: אני לא מכיר למשל את צפריר רינת.

יורי שטרן: אני מעריך מאוד את העבודה שלכם שמקדמת את העניין ויוצרת התייחסות אחרת של הציבור כולו וגם של הפוליטיקה.

יורי שטרן: אני רוצה לחזור על זה שוב ושוב, שכל כתבה, כל מאמר וכל התייחסות רצינית יוצרים פה הדים פוליטיים פרלמנטריים בבית הזה, וזה במידה רבה הודות לאותו צעד משמעותי שעשה בזמנו חבר הכנסת לשעבר יוסף תמיר כשהפך את הוועדה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה, אבל גם בוועדות האחרות יש התייחסות רצינית מאוד למה שאתם כותבים, מצלמים או מדווחים.

יורי שטרן: אנחנו רוצים לקרוא לכל מערכות התקשורת לתת משקל גדול יותר וראוי לנושא איכות הסביבה, למאבקים הסביבתיים, למפגעים הסביבתיים, וזה על ידי הצבת כתב מיוחד לנושא, יצירת פינה קבועה וגם קידום הנושא במדורים ובתוכניות הפופולריות של כל עיתון ושל כל מערכת רדיו וטלוויזיה.

יורי שטרן: אנחנו נפנה ספציפית לטלוויזיה החינוכית – ואני מניח שחבר הכנסת שלגי ייקח פיקוד במיוחד בקטע הזה - עם בקשה לשים את הנושא הזה על סדר יומה בצורה משמעותית.

יורי שטרן: אנחנו מבקשים מהערוץ הראשון, גם מהמערכת של הערוץ הראשון בשפה הערבית, אבל קודם כל מראשי הרשות הראשונה לחדש את התוכניות של יקר צמח.

יורי שטרן: יש לכנסת מסורת מסוימת של התערבות חיובית בנושאים האלה.

יורי שטרן: פעם הצלנו את הפינה החברתית של מיקי מירו, ועכשיו ננסה לעשות אותו דבר, ונפנה לרשות השידור בבקשה לחדש את תוכניתו של יקר צמח וגם את החומר שהוא כבר עיבד ושלא הספקנו לראות.

יורי שטרן: יש לתת לו לסיים את החומר ולהציגו.

יורי שטרן: אנחנו נבקש את המשרד לאיכות הסביבה, אולי יחד עם משרד החינוך, לעשות סדרות של מפגשים עם אנשי התקשורת כדי להציג להם את הנושא של איכות הסביבה וחינוך לאיכות הסביבה כנושאים מרכזיים מאוד, ואנחנו מקווים שמזה תצא מודעות גבוהה יותר לנושאים הסביבתיים, ולכן גם התוצאה תהיה קידום הנושא במדורים השונים.

יורי שטרן: אלה המסקנות שלי, שמתקבלות כמובן פה אחד בשעה מאוחרת זו.

יורי שטרן: זו היתה ישיבה ארוכה.

יורי שטרן: השלטון המקומי זה אפיק פעילות מאוד חשוב לנו.

יורי שטרן: התחלנו עם האמנה הזאת, ואנחנו מקווים שהמשבר בשלטון המקומי ייגמר במהרה לטובת הציבור כולו, ואז גם נוכל לעניין אותם מחדש בנושאים הסביבתיים.

יורי שטרן: התפקיד של העיתונות המקומית חשוב מאוד.

יורי שטרן: אנחנו מצפים גם לשיתוף פעולה בין השלטון המקומי לבין העיתונות המקומית, שבביקורת החריפה שלה – שהיא גם בונה - היא עוזרת לתקן לפעמים דברים נוראיים שקורים במישור המקומי.

יורי שטרן: אבל הארץ היא כולה רשות מקומית אחת, לא גדולה אפילו, ולכן מה שקורה באשדוד פוגע בבריאותם לא רק של תושבי אשדוד ואשקלון אלא מגיע לירושלים ולכל מקום אחר.

יורי שטרן: לכן אנחנו מתייחסים למפגעים האלה כאל מפגעים ארציים לכל דבר.

יורי שטרן: תודה רבה על השתתפותכם.

יורי שטרן: אני נועל את הישיבה.