ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 143, 2004-01-15 10:45

אילן שלגי: הם התכוונו שיש סכנה כי היום אנחנו פה ...

מוחמד בשיר: הרשו לי להגיד כמה מילים בקצרה על סח'נין.

מוחמד בשיר: אני כמובן אשאיר את העניין המקצועי ליושב-ראש מחלקת החינוך בסח'נין.

מוחמד בשיר: בסח'נין, כמו בכל ישוב ערבי אחר, חסרים מבנים לבתי-ספר.

אורי אריאל: תגיד לנו דבר מה על סח'נין, כמה תושבים יש בה וכדומה.

מוחמד בשיר: אני משאיר את זה לדוברים אחרי.

מוחמד בשיר: אנחנו נחלק לכם גם חוברת עם כל הנתונים.

מוחמד בשיר: בסח'נין יש 24,000 תושבים.

מוחמד בשיר: אבקש ממר נביה אבו-סאלח לומר כמה מילים על העניין הזה.

מוחמד בשיר: יש לנו בעיה רצינית שאנחנו לא יודעים את ההיקף המדויק שלה, בעיית השימוש בסמים.

מוחמד בשיר: אנחנו נכין חומר בנושא הזה אבל צריך להקים כאן יחידה לטיפול בנפגעי סמים כדי להתגבר ולהגיע ללב ליבה של הבעיה הזאת.

מוחמד בשיר: כולנו שמענו על קבוצת הכדורגל של סח'נין שמשחקת בליגת העל.

מוחמד בשיר: זאת הקבוצה היחידה שמשחקת לא במגרש הביתי שלה אלא במגרשים אחרים כי אין לנו מגרש ביתי ראוי ותקין.

מוחמד בשיר: אני מבקש את עזרת ועדת החינוך והתרבות של הכנסת בעניין הזה, להקצות לנו תקציבים כדי לשדרג את מגרש הכדורגל בעיר סח'נין.

מוחמד בשיר: אהלן וסהלן שוב.

מוחמד בשיר: אני בשלב זה מסיים.

אילן שלגי: בוקר טוב, שלום לכולם.

אילן שלגי: תודה רבה שאתם מקבלים אותנו כאן.

אילן שלגי: אני מתנצל בשם כולנו שלא התחלנו בזמן אבל אנחנו שמחים להיות אתכם ואנחנו נשתדל לקיים את מלוא התוכנית שנקבעה ליום הזה.

קריאה: נמצאים איתנו ראש ועד ההורים הארצי במגזר הערבי, מר מועין ערמוש, יושב-ראש התאחדות הסטודנטים הערביים, מר פאדי אבו יונס, ומר ג'עפר פרח ממרכז מוסאוא.

אילן שלגי: הפעם האחרונה ששמעתי שיחה שבה הזכירו את סח'נין היתה לפני כמה ימים בכנסת כאשר חבר הכנסת מוחמד ברכה ישב לידי ושכנע את ראש הממשלה, שישב לפנינו, שצריך לשפר ולבנות מגרש ואיצטדיון כדורגל חדש בסח'נין, ושמעתי את ראש הממשלה מתחייב בפניו.

אילן שלגי: אני רוצה לפתוח בדברים שאמרתי לפני חודשיים בירושלים בקונגרס הציוני הישראלי.

אילן שלגי: אני מקריא כמובן רק מעט מן הדברים.

אילן שלגי: פתחתי והקראתי קטע קצר ממגילת העצמאות, מההכרזה על הקמת מדינת ישראל: "מדינת ישראל תהא מושתתת על יסודות החירות, הצדק והשלום, תקיים שוויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה, בלי הבדל דת, גזע ומין, תבטיח חופש דת, מצפון, לשון, חינוך ותרבות".

אילן שלגי: בהמשך הדברים אמרתי "מותר לנו לשאול עצמנו האם במערכת החינוך שלנו משתקף קיומו של עיקרון שוויון הזכויות המודגש במגילת העצמאות.

אילן שלגי: האם השקענו די במערכת החינוך במגזר הערבי?

אילן שלגי: האם לא יצרנו פער בתשתיות החינוך המביא לתסכול, לניכור ואף לעוינות?

אילן שלגי: ועדת החינוך והתרבות של הכנסת קיימה לאחרונה דיון במצבה של מערכת החינוך במגזרי המיעוטים ונדרשה למצבה הקשה.

אילן שלגי: הוועדה תקיים ביקור בחינוך הדרוזי" – מה שכבר קיימנו – "ובהמשך ביקור בחינוך הערבי ובחינוך הבדואי בנגב.

אילן שלגי: דוח ועדת אור שפורסם לאחרונה צריך להיות תמרור מחייב לגבי כולנו.

אילן שלגי: החזון הציוני מחייב אותנו לקרב את אזרחינו הערבים ולאפשר להם להיות שותפים שווים בדמוקרטיה הישראלית".

אילן שלגי: אלה דברים שאנחנו בהחלט מאמינים בהם ואנחנו אומרים אותם בכל מיני הזדמנויות.

אילן שלגי: תוכנית החומש שאמורה להסתיים השנה, אני מאמין שהיא תוארך ושגם ילמדו, לא רק מהדברים הטובים שנעשו אלא גם ממה שלא נעשה כראוי.

אילן שלגי: לפחות לפי התוצאות של בחינות הבגרות – וזה מדד חשוב – עדיין יש פיגור בהישגים של המגזר הערבי.

אילן שלגי: הם מגיעים ל-34% זכאי תעודת בגרות לעומת 51% במגזר היהודי, וגם בקרב הזכאים לתעודת בגרות השיעור של אלה שזכאים להתקבל לאקדמיה נמוך יותר מאשר השיעור במגזר היהודי.

אילן שלגי: אני אומר עוד דברים בסיכום הדיון שלנו, בסוף היום, אבל אני בהחלט סבור שהגיע הזמן שמדינת ישראל תמנה במערכת החינוך סגן שר ערבי.

אילן שלגי: במשרד החינוך בעבר היו שני סגנים.

אילן שלגי: אני לא רואה שום סיבה מדוע כעת ממשלת ישראל לא תמנה סגן שר נוסף במשרד החינוך שיהיה מהמגזר הערבי.

טלב אלסאנע: אם יתמנה שר ערבי, זה יהיה חבר הכנסת ברכה.

טלב אלסאנע: לחבר הכנסת ברכה יש שפה משותפת עם ראש הממשלה אז יש סיכוי.

אילן שלגי: היות ואנחנו מדברים על ממשלה וקואליציה שתהיה עוד 4 שנים אז אני מדבר על מישהו מחברי הקואליציה.

מוחמד בשיר: רבותי, אני לא אאריך בדברים.

מוחמד בשיר: אני רוצה לברך את כל הנוכחים.

מוחמד בשיר: קודם כול, אני מבקש לברך את היושב-ראש שנענה לצאת לסיור הזה.

מוחמד בשיר: אני רוצה לברך גם את חברי הוועדה ואת צוות הוועדה שפעלו ועמלו כדי להוציא את הביקור הזה אל הפועל.

מוחמד בשיר: אני מברך את כל האורחים, את כל הנוכחים, את ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי.

עאטף מועדי: אני מודה לחבר הכנסת שלגי וגם לחבר הכנסת ברכה.

עאטף מועדי: אני מזמין את מר ראג'י מנסור, יושב-ראש ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי, לומר את דבריו בקצרה.

ראג'י מנסור: בוקר טוב, אני מברך את יושב-ראש הוועדה ואת חברי הוועדה.

ראג'י מנסור: את רוב הדברים שרציתי לומר אני אגיד בסיכום הביקור.

ראג'י מנסור: רציתי להפנות תשומת לב מיוחדת למטרת הסיור, שהיה מתוכנן בצורה אחרת.

ראג'י מנסור: הכוונה שלנו היתה להראות את הקשיים האמיתיים שבהם נתקל המגזר הערבי.

ראג'י מנסור: ראש העיר תיאר קצת מהם.

ראג'י מנסור: היה קושי גדול מאוד לפתוח את שנת הלימודים באזור שהיה מתוכנן להיכלל בסיור הזה, במג'ד אל כרום, בעין מאהל וגם בסח'נין.

ראג'י מנסור: לצערי הרב אנחנו לא נבקר בבתי-הספר האלה.

ראג'י מנסור: יש בית-ספר תיכון אחד שצורף לסיור שייתן לכם דוגמה קטנה למצוקה הכללית של החדרים במגזר הערבי.

ראג'י מנסור: אנחנו רצינו לפתור את הבעיה הזאת ולעבור לדבר על התכנים.

ראג'י מנסור: מגיע לנו לדבר על התכנים ולא רק על הסביבה הפיזית של בתי-הספר.

ראג'י מנסור: אני אפרט יותר בסיכום הדיון בסוף היום.

ראג'י מנסור: יש גם חומר שאנחנו נפיץ לכל חברי הוועדה.

ראג'י מנסור: אני מקווה מאוד שיתקבלו החלטות ושתהיה עזרה, זה מה שאנחנו מצפים מהוועדה, על מנת לקדם את הנושא ולצעוד קדימה.

ראג'י מנסור: תודה רבה.

עאטף מועדי: תודה למר ראג'י מנסור.

עאטף מועדי: אני מזמין את גברת בינה בראון, המשנה למנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה, לומר בשתי דקות את דבריה.

בינה בראון: בשתי הדקות האלה, בדקה אחת אנחנו נראה סרט ובדקה השנייה אני אמשיך לדבר.

בינה בראון: הסרט הופק באוגוסט בשנה שעברה לקראת הכינוס העולמי ביוהנסבורג.

בינה בראון: (הוועדה צופה בסרט)

בינה בראון: זאת דוגמה לעבודה שאנחנו עושים בכל הארץ בחינוך סביבתי.

בינה בראון: החינוך הסביבתי נותן לנו ערך נוסף של שיתופי פעולה אין-סופיים בין כל מיני קטבים בחברה.

בינה בראון: המקום שאנחנו נמצאים בו, איגוד ערים עמק בית נטופה, הוא איגוד הערים הערבי הראשון שהוקם על-ידי המשרד לאיכות הסביבה.

בינה בראון: יש לנו 8 איגודי ערים.

בינה בראון: הוא הוקם לפני כ-10 שנים, בשנת 1993.

בינה בראון: בתחום החינוך הוא מן המובילים בארץ.

בינה בראון: לא מן המובילים במגזר הערבי אלא מן המובילים בארץ ומן המובילים בהשוואה למדינות רבות אחרות שאני ראיתי.

בינה בראון: אני רוצה לתת הרבה מאוד שבחים גם למר מוסטפא אבו-ריא שעזר לנו הרבה מאוד במשך כל השנים וגם למנהל האיגוד, מר חוסיין טראביה, ולאנשים המצוינים שעובדים אתו.

בינה בראון: דיברנו על שילוב של סביבה ותוכן.

בינה בראון: נבנה פה עכשיו – ואנחנו נראה את זה בהמשך – מבנה חינוכי שישרת את כל הציבור בסביבה, הציבור היהודי והציבור הערבי.

בינה בראון: המבנה הזה הוא ערבי קלסי אבל הוא נבנה בבנייה ירוקה, בבנייה חוסכת אנרגיה, שומרת חום.

בינה בראון: התלמיד לא רק ילמדו איכות סביבה אלא יהיו במבנה שכל כולו איכות סביבה ויוכלו לחשב כמה חשמל הם חוסכים, כמה מים הם חוסכים ואיך נעשה השילוב המדהים של קלסיקה, של תרבות ערבית ושל דברים שהם שיא הטכנולוגיה.

בינה בראון: אנחנו צריכים כאן עזרה ממשרד החינוך.

בינה בראון: אנחנו צריכים הכרה של משרד החינוך, לתת סמל מוסד למוסד הזה.

בינה בראון: עזרתה של ועדת החינוך והתרבות נדרשת בעניין הזה מאוד מאוד.

בינה בראון: המקום משמש לנו גם ליצירת חומרי לימוד בשפה הערבית לכל הארץ, לספר לימוד על איכות סביבה שנכתב על-ידי אנשי המרכז.

בינה בראון: יש לנו כל מיני חומרי פרסום שנעשים על-ידי אנשי המרכז.

בינה בראון: יש בעיות שהן אופייניות לכלל המגזרים אבל מתבטאות ביתר שאת במגזר הערבי, למשל בעיה של ילדים ששותים חומרים מסוכנים בבית מכֵלים לא מקוריים.

בינה בראון: ביקשנו את עזרת המרכז בהוצאת חומר הסברה בערבית בנושאים אלה.

בינה בראון: אני רוצה רק לשבח אותם.

בינה בראון: הלוואי ויהיו לי עשרים כאלה.

בינה בראון: תודה רבה.

מוחמד בשיר: איך זה אמור להתחבר עם ועדת החינוך והתרבות?

מוחמד בשיר: מה נדרש מאיתנו?

בינה בראון: לפעול מול משרד החינוך כדי שהמקום הזה יקבל סמל מוסד.

יוסף לוי: האם כבר פניתם?

בינה בראון: מר חוסיין טראביה ידבר על זה אחר-כך.

עאטף מועדי: תודה לגברת בינה בראון.

עאטף מועדי: אני מזמין את מר מוסטפא אבו-ריא, יושב-ראש איגוד ערים לאיכות הסביבה אגן בית נטופה.

מוסטפא אבו-ריא: אהלן וסהלן.

מוסטפא אבו-ריא: אני מבקש לברך בברכת ברוכים הבאים את יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות של הכנסת, את חברי הוועדה ואת כל המשתתפים.

מוסטפא אבו-ריא: אני לא אמנה את כל השמות.

מוסטפא אבו-ריא: חברי ועמיתי ראש העיר דיבר על הבעיות של החינוך בסח'נין.

מוסטפא אבו-ריא: נכון, יש בעיות רבות בסח'נין, אני עד לבעיות האלה, אבל היום אני מנצל את ההזדמנות שאנחנו מארחים אתכם במוסד הזה ואני רוצה לדבר על ההצלחות ועל ההישגים של סח'נין בנושא איכות הסביבה.

מוסטפא אבו-ריא: בזה יש לנו הישגים גדולים מאוד.

מוסטפא אבו-ריא: כאן נמצאת היחידה הסביבתית הראשונה שהוקמה בציבור הערבי והיום זה איגוד הערים לאיכות הסביבה המוביל בין כל איגודי הערים בארץ בעשייה שלו.

מוסטפא אבו-ריא: יש כמה נפשות פועלות שדאגו לנושא הזה ויש "משוגע" לעניין הזה, מנכ"ל האיגוד, מר חוסיין טראביה, שלא חוסך שום מאמץ כדי לשפר.

קריאה: "משוגע" במובן החיובי.

מוסטפא אבו-ריא: הלוואי וכולנו נהיה משוגעים כמוהו, משוגעים לנושאים טובים.

מוסטפא אבו-ריא: המקום הזה, שהפכנו אותו ממפגע למשאב, הפך גם ממפגע למפגש – מפגש בין תרבויות, בין עמים.

מוסטפא אבו-ריא: הרבה מפגשים בין יהודים לערבים מתקיימים כאן.

מוסטפא אבו-ריא: היתה לנו הרשאה תקציבית ממשרד החינוך למרכז הסביבתי, למבנה האקולוגי שאתם רואים בתמונה הזאת.

מוסטפא אבו-ריא: אנחנו מקווים לקבל את עזרת

מוסטפא אבו-ריא: כם כדי להחזיר קצת מהסיוע התקציבי, כדי להמשיך לבנות את הבניין הזה, שהיום נבנה בתקציב המשרד לאיכות הסביבה וקרן "ברכה".

מוסטפא אבו-ריא: אהלן וסהלן, תודה רבה.

עאטף מועדי: תודה למר מוסטפא אבו-ריא.

עאטף מועדי: אני מציע שנתלווה למנכ"ל האיגוד לסיור.

קריאה: חברי הוועדה ביקשו לשמוע פרטים על סח'נין.

עאטף מועדי: אני מזמין את מר נביה אבו-סאלח, מנהל אגף החינוך.

נביה אבו-סאלח: אחרי הטעם הטוב שהשאירו דבריו של מר מוסטפא אבו-ריא על איכות הסביבה קשה לדבר על הבעיות בסח'נין אבל בכל זאת אציג לכם את העובדות.

נביה אבו-סאלח: מספר התושבים בעיר סח'נין נושק היום ל-25,000.

נביה אבו-סאלח: יש לנו 7,850 תלמידים, החל מטרום-חובה – כשהחוק חייב את סח'נין להסדיר את זה והכול מוסדר – החל מגיל 3 וכלה בתיכון סח'נין.

נביה אבו-סאלח: יש לנו 5 בתי-ספר יסודיים, שהם ענקיים.

נביה אבו-סאלח: בכל אחד מהם לומדים 700-800 תלמידים.

נביה אבו-סאלח: זה לא סביר וזה לא מקובל היום בעידן החדש.

נביה אבו-סאלח: יש לנו שתי חטיבות ביניים ותיכון אחד ענקי של 1,000 תלמידים בכיתות י'-י"ב, 1,080 תלמידים במתחם אחד.

נביה אבו-סאלח: הישגים בגרות: יש לנו 46% הצלחה מבין הניגשים.

נביה אבו-סאלח: יש לנו בעיית נשירה בסח'נין.

נביה אבו-סאלח: הנושא היה מונח על שולחן ראש הממשלה בוועדה שהוא הקים לעניין הזה.

נביה אבו-סאלח: היום 17.5% נושרים מהמערכת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה הממוצע הארצי?

נביה אבו-סאלח: במגזר הערבי הממוצע הארצי מגיע ל-27%.

נביה אבו-סאלח: במגזר היהודי השיעור נע בין 10%-14%.

נביה אבו-סאלח: אנחנו קצת מעל הממוצע הארצי.

ראג'י מנסור: זה מצטבר מכיתה ט' עד י"ב.

אילן שלגי: לפי הנתונים שלך, במגזר הערבי אתם בין המצטיינים.

נביה אבו-סאלח: לא בהכרח.

נביה אבו-סאלח: בתמרה הגיע שיעור הנשירה ל-10%, ותמרה שווה לסכנין מבחינת גודל האוכלוסייה.

נביה אבו-סאלח: יש לנו בעיה בתחום הבנייה.

נביה אבו-סאלח: יש לנו היום בסח'נין 72 חדרים שכורים, כולל בגני טרום-חובה וחובה ובבתי-ספר יסודיים.

נביה אבו-סאלח: כמו כן יש לנו 29 חדרים יבילים וטרומיים.

נביה אבו-סאלח: ביחד יש לנו 101 חדרים לא תקניים.

נביה אבו-סאלח: אנחנו נמצאים בעיצומה של בניית 30 כיתות בסח'נין, בונים בית-ספר שלם אבל יש לנו בעיה כי קיבלנו בית-ספר בשיטת ה-PFI וכולנו יודעים ששיטת ה-PFI ירדה לטמיון.

נביה אבו-סאלח: כבר שנתיים אנחנו מחכים לאישורים תקציביים ולדאבוני טרם קיבלנו את האישורים.

נביה אבו-סאלח: ניסיתי לתת בקצרה תמונה על מערכת החינוך בסח'נין.

נביה אבו-סאלח: אנחנו גאים להיות בסח'נין ואנחנו גאים בילדים ובשיעור האקדמאים שמגיעים לאוניברסיטאות כי אנחנו מעל הממוצע במגזר הערבי.

עאטף מועדי: תודה למר נביה אבו-סאלח.

עאטף מועדי: אני מזמין את מר חוסיין טראביה, מנכ"ל איגוד ערים לאיכות הסביבה.

חוסיין טראביה: בוקר טוב, ברוכים הבאים לאיגוד הערים בסח'נין.

חוסיין טראביה: אני אגיד כמה מילים ואחר-כך אני אלווה אתכם בסיור וירטואלי באיגוד.

חוסיין טראביה: יש גם אופציה אחר-כך לעבור בין המתקנים, על אף הגשם.

חוסיין טראביה: האיגוד קם בשנת 1993 כיחידה סביבתית ראשונה במגזר הערבי.

חוסיין טראביה: זאת היתה יוזמה מקומית של ראש המועצה דאז, מר מוסטפא אבו-ריא, עם עוד שש רשויות מקומיות.

חוסיין טראביה: הם הפכו להיות גוף סטטוטורי, איגוד ערים לכל דבר ועניין.

חוסיין טראביה: מכבדים את כל הנושאים הסביבתיים שהם תחת התוכנית המחוזית ולפי קווי המדיניות של המשרד הראשי בירושלים.

חוסיין טראביה: בשנים 1994-1995, כששיחות השלום היו בשיאן, יצאה יוזמה שלנו ושל המחוז להפוך את המקום הזה למרכז אזורי להדגמת טכנולוגיות סביבתיות ושימור אנרגיה, מרכז אזורי שיבואו אליו אנשים מכל מדינות האזור, ילמדו וייפגשו.

חוסיין טראביה: נושא איכות הסביבה הוא נושא חוצה גבולות.

חוסיין טראביה: לא צריך לדבר פה על פוליטיקה.

חוסיין טראביה: כולם הרי מכירים בחשיבות של אוויר נקי לנשימה וכן הלאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חבר הכנסת אורי אריאל, זה מהאסונות של אוסלו ...

חוסיין טראביה: אני קיבלתי את השטח הזה בזמנו מראש המועצה.

חוסיין טראביה: אנחנו יושבים על שפת מתקן הקולחין של סח'נין והעברנו לכאן את המשרדים שלנו והמבנה נבנה בשטח הזה.

חוסיין טראביה: אלה המתקנים שמטפלים בכל השפכים של סח'נין ואנחנו מהווים כאן מודל לעשייה סביבתית, איך ניתן להפוך מפגע לברכה לתושבי האזור.

חוסיין טראביה: אנחנו הצענו להפעיל כאן מו"פ, פיתוח של תוכניות לטיפול במים ובשפכים, שכולן מבוססות על ידע מקצועי ועל תוכניות מו"פ, כדי לעודד את הילדים בטכניון.

חוסיין טראביה: נעשית כאן פעילות מחקרית לאורך השנים והיא משמשת גם סטודנטים באוניברסיטה ותלמידים מבתי-ספר תיכון שבאים לעשות כאן כל מיני עבודות אקוטופ וביוטופ ברמה של 5 יחידות לבגרות.

בינה בראון: מה שאתם רואים בתמונות זה מה שקורא פה בחוץ בגינה בדרך כלל.

בינה בראון: אנחנו חוסכים לכם בגלל הגשם אבל זה מה שקורה פה בחוץ וזה מסלול שהתלמידים עוברים.

חוסיין טראביה: כל הטכנולוגיות שאנחנו משתמשים בהן כאן הן הבסיס לעשייה הסביבתית שלנו, לפעילות החינוכית שמתקיימת כאן.

חוסיין טראביה: למרכז הזה הגיעו בשנת 2003 למעלה מ-50,000 מבקרים, רובם תלמידי בתי-ספר.

חוסיין טראביה: יש לנו פעילות החל מגני ילדים ועד האוניברסיטה ואנו בונים תוכניות בחינוך סביבתי ובכל הנושאים המדעיים.

חוסיין טראביה: באים אלינו מבקרים לא רק מששת הישובים.

חוסיין טראביה: המרכז מוכר על-ידי משרד החינוך והמשרד לאיכות הסביבה כמרכז אזורי, מרכז ייחודי שמשרת את כל התלמידים שלומדים מדעי הסביבה.

חוסיין טראביה: היום כמעט כל בית-ספר תיכון במגזר הערבי מלמד 5 יחידות מדעי הסביבה.

מוחמד בשיר: כל בית-ספר באזור או כל בית-ספר במגזר הערבי בכלל?

חוסיין טראביה: כל בית-ספר במגזר הערבי.

חוסיין טראביה: מספר התלמידים מהמגזר הערבי שניגשים לבחינות בגרות במדעי הסביבה כמעט שווה לשיעור במגזר היהודי.

ואסל טאהא: עושים עבודות מחקר לפעמים.

ראג'י מנסור: גם מנצרת באים לכאן.

ראג'י מנסור: במקום 5 יחידות בגרות עושים עבודות מחקר.

חוסיין טראביה: כאן אתם רואים תלמידים בעשייה חינוכית.

חוסיין טראביה: אנחנו הבאנו מים לאדמה צמאה, יזמנו את הפרויקט הראשון במגזר הערבי.

חוסיין טראביה: זה התוצר של השקיה במי קולחין.

חוסיין טראביה: כל הפירות שנאכלים היום באזור מושקים מהקולחין של המאגר הזה.

חוסיין טראביה: זה פרויקט שלצערי נעצר בשל היעדר תקציבים אבל אנחנו מפתחים היום מאות דונמים ומשקים אותם במי קולחין מטוהרים, כולל ליווי מקצועי שלנו, כולל סדנאות, כולל הדרכה, כולל ייצור חומרים שיכולים לעזור לחקלאות.

ואסל טאהא: לאיזה רמת טיהור של מי הקולחין אתם מגיעים?

ואסל טאהא: להשקיית פירות כאלה צריך להגיע לרמת טיהור של מעל 90%.

חוסיין טראביה: אנחנו מספקים לפירות האלה מים באיכות על-פי תקנות משרד הבריאות.

חוסיין טראביה: יש לנו שתי מערכות: חלק מטוהר כאן וחלק מועבר לכרמיאל ולכן יש לנו כל מיני חסמים.

חוסיין טראביה: יש פה גם החדרה וגם טפטוף.

חוסיין טראביה: אנחנו מגיעים לטיהור ברמה שניונית.

חוסיין טראביה: בנושא המים הונחה כאן אבן הפינה של המרכז הסביבתי שהוא גשר לשלום בין אדם לאדם, בין סביבה לאדם.

חוסיין טראביה: לצורך הפרויקט הזה הוקמה ועדת היגוי בין-משרדית.

חוסיין טראביה: ד"ר חגית ניר, ראש אגף מדע וטכנולוגיה, אישרה את תוכנית הלימודים של המקום הזה.

חוסיין טראביה: אמרו: תתחילו לעבוד בקרוואנים ולעשות פעילות ואחר-כך נממן לכם תקציב לבניית מבנים קבועים.

חוסיין טראביה: יש לי פה הרשאה תקציבית מהשנים 1997-1999 שבוטלה חד-צדדית.

חוסיין טראביה: הכסף שמשרד החינוך היה אמור להעביר עדיין לא הגיע אלינו.

חוסיין טראביה: כל הכסף שמגיע היום לבנייה הוא רק מהמשרד לאיכות הסביבה.

אילן שלגי: הדברים שלך נרשמים בפרוטוקול.

אילן שלגי: אנחנו רושמים פרוטוקול ואתם תוכלו בעוד כמה ימים לראות את זה גם באינטרנט.

חוסיין טראביה: זה הבניין הסביבתי שאנחנו יזמנו כאן שמטמיעים בו את כל האלמנטים הסביבתיים.

חוסיין טראביה: בעצם זה יהיה מרכז מחקר לבנייה אקולוגית.

חוסיין טראביה: זה משמר מים.

חוסיין טראביה: אוספים את כל המים ומחזירים אותם.

חוסיין טראביה: הקירות הם מבנייה מקומית, מחומר מקומי.

חוסיין טראביה: הפרויקט הזה עלותו 6 מיליון שקל, אבל העלות היא 30% פחות מבנייה רגילה.

חוסיין טראביה: מבחינת שימור אנרגיה אנחנו נלווה את הפרויקט הזה במחקר של תלמידים ושל חוקרים מהטכניון כדי להוכיח כמה אנחנו יכולים לחסוך.

חוסיין טראביה: מכאן תצאנה המלצות לוועדות תכנון ובנייה, שלפחות מבני ציבור יכולים להיבנות בדרך הזאת ולחסוך גם אנרגיה וכסף.

חוסיין טראביה: אנחנו משמרים את המורשת.

חוסיין טראביה: אנחנו מטמיעים בבנייה הזאת את כל האלמנטים שהיו כבר בעבר, שאבותינו עשו אותם ואנחנו הזנחנו אותם.

חוסיין טראביה: זה למשל בדיר חנא, זה המבצר של דיר חנא.

חוסיין טראביה: זה בעין חוד.

חוסיין טראביה: אנחנו מביאים אלמנטים שהיו כבר במסורת ומטמיעים אותם בתוך הבנייה הזאת.

חוסיין טראביה: אנחנו בונים מיזוג שלא על בסיס חשמל.

חוסיין טראביה: ככה תיראה החצר פנימית בתוך הבניין הזה.

חוסיין טראביה: בעצם כל התכנון של הבניין הזה נעשה ללא ועדת תכנון.

חוסיין טראביה: אני לא חושב שמישהו אי פעם עשה מחקר יסודי כל-כך כפי שאנחנו עשינו כאן.

חוסיין טראביה: עשינו מחקר איך אנחנו יכולים להטמיע את כל האלמנטים האלה.

חוסיין טראביה: כך זה מתחמם ביום וכך זה מעביר את האוויר הקר אל תוך הבניין.

חוסיין טראביה: כך אנחנו גם נחסוך את החשמל למזגנים.

חוסיין טראביה: כל הבניין הזה יפעל על אנרגיה סולרית ונוכל להתחבר גם לכבל של חברת החשמל ולתת להם עודף חשמל שיהיה לנו בימי שיא.

חוסיין טראביה: בכיתות יש כיפות וקמרונות.

חוסיין טראביה: צד אחד מתחמם וצד אחר מתקרר, אוויר חם עולה למעלה ואז הוא מושך את האוויר הקר.

חוסיין טראביה: כל הדברים האלה הם ברי-מדידה.

חוסיין טראביה: אנחנו יכולים להתקין חיישנים וללמד ילדים כיצד זה פועל.

חוסיין טראביה: זה מדע אינטר-דיסציפלינרי.

חוסיין טראביה: לומדים שם פיזיקה וחשמל וכימיה וכל הדברים האלה.

חוסיין טראביה: בתוך הבניין יש 150 קו"ב שמחזירים את המים.

חוסיין טראביה: כל נושא ההסדרה, שימוש בחומרים מהטבע, כפי שבנו פעם בבנייה המסורתית, מאפר, מחרסית ומקש.

חוסיין טראביה: כמו שאתם רואים, בבניין הזה, שהוא גם ממוחזר, כל הטיח בפנים יהיה מאדמה עם קש, כמו כאן.

חוסיין טראביה: בעצם אדם לא יצטרך לצבוע כל 2-3 שנים את הבית וגם אם ילדים יקשקשו על הקיר זה לא יעזור להם.

חוסיין טראביה: רוב חומרי הבנייה הם מהמקום.

חוסיין טראביה: בתהליך הבנייה, כשעשינו מכרז הבאנו לכאן הרבה מאוד קבלנים שהציעו את השיטה שלהם.

חוסיין טראביה: כל אחד הציג את הדוגמה האישית שלו.

חוסיין טראביה: בסוף בחרנו את הדוגמה שאתם רואים כאן.

חוסיין טראביה: אנחנו מעבירים מדור האבות, מהזקנים לצעירים.

חוסיין טראביה: אני בעצמי לא ידעתי שלכל קשת יש שם בשפה הערבית.

חוסיין טראביה: הבאנו את הזקנים שלנו כדי שילמדו אותנו מניסיונם.

חוסיין טראביה: אנחנו מתעדים את כל תהליך הבנייה במקום הזה.

חוסיין טראביה: הילדים שמגיעים לסדנאות שאנחנו מעבירים כאן מייצרים את האדובי, הבלוקים מאדמה עם קש, והכול מצופה.

חוסיין טראביה: זה החדר במבנה הישן, וכך אפשר לעשות אמנות בבנייה הזאת.

חוסיין טראביה: הרצפה לא תהיה מקרמיקה ולא תהיה מפוארת אלא תהיה המסטבה כפי שהיה פעם, אדמה מוחלקת.

חוסיין טראביה: זה המפעל של האדובי.

חוסיין טראביה: זה תהליך בניית הקשתות.

חוסיין טראביה: יש לנו כאן אמן שמתעד את כל הבנייה מאל"ף ועד ת"ו.

חוסיין טראביה: יש לי שתי בקשות מוועדת החינוך והתרבות.

חוסיין טראביה: הבקשה הראשונה, למסד את הפעילות שאנחנו מקיימים כאן בין כה וכה.

חוסיין טראביה: אנחנו מרכז ששולח שלוחות לכל בתי-הספר במחוז, אנחנו מחזקים את בתי-הספר.

חוסיין טראביה: אני לא רוצה להיות כמו מגנט שמביא אליו תלמידים.

חוסיין טראביה: אני רוצה להיות מקושר עם כל בתי-הספר, לתת להם תוכניות, לחזק אותם מבחינת מדעים, מנהיגות, סביבה, אזרחות, דמוקרטיה ולקבל סמל מוסד.

חוסיין טראביה: אנחנו ביקשנו לקבל סמל מוסד ואז אמרו שאין לנו בניין.

חוסיין טראביה: עכשיו יש לנו בניין, יש לנו מרכז.

חוסיין טראביה: הבקשה השנייה, ההרשאה התקציבית, שזה החלק של משרד החינוך במרכז הזה, בוטלה באופן חד-צדדי.

חוסיין טראביה: הביטול לא היה באשמתנו.

חוסיין טראביה: הוא נבע מכך שלא היו לנו היתרים להתחיל לבנות.

חוסיין טראביה: לא רצינו להתחיל לבנות בלי היתר ואז ההרשאה בוטלה.

חוסיין טראביה: יש לי אסמכתה על כך.

חוסיין טראביה: אני מבקש לחדש את ההרשאה, שמשרד החינוך ימלא את ההתחייבות שלו.

חוסיין טראביה: תודה רבה.

עאטף מועדי: ננצל את ההזדמנות שנמצא איתנו מפקח מחוז הצפון במשרד החינוך, מר מחמוד דיאב, שיאמר כמה מילים בקצרה.

מחמוד דיאב: אני מפקח מחוז צפון במגזר הערבי.

מחמוד דיאב: המגזר הערבי הוא מגזר מיוחד.

מחמוד דיאב: יש מפקח מחוז למגזר הערבי, למגזר הדרוזי, למגזר הבדואי, מפקח מחוז ליהודים, אני לא יודע מה יש עוד.

מחמוד דיאב: ככה אנחנו במחוז הצפון.

מחמוד דיאב: אבל יש מנהל מחוז אחד.

מחמוד דיאב: אנחנו מברכים אתכם.

מחמוד דיאב: הנוכחות של היושב-ראש ושל כל חברי הכנסת היא נוכחות מכובדת מאוד והיא משמחת אותנו.

מחמוד דיאב: אהלן וסהלן למחוז הצפון.

מחמוד דיאב: אני רוצה להגיד כמה מילים על המקום הזה.

מחמוד דיאב: היה לי הכבוד והעונג ללוות את המקום כאשר הוא קם.

מחמוד דיאב: אני הייתי מפקח של העיר סח'נין לפני 5-6 שנים, כאשר ראש העיר היה ידידנו מר מוסטפא אבו-ריא.

מחמוד דיאב: אני זוכר שהגעתי וביקשתי את סמל המוסד.

מחמוד דיאב: לא זכור לי שבשלוש השנים האחרונות הוגשה בקשה מחודשת.

חוסיין טראביה: הוגשה בקשה בשנה האחרונה.

מחמוד דיאב: זה לא הובא לדיון.

מחמוד דיאב: אני מציע שאתם תגישו בקשה נוספת ונקיים דיון רציני מחודש.

מחמוד דיאב: אנחנו רואים מה מתרחש כאן ואנחנו מברכים ומעריכים את עבודתכם.

מחמוד דיאב: משפט אחד על הבנייה.

מחמוד דיאב: אדוני ראש העיר החדש ואדוני ראש העיר היוצא, אתם יודעים כמוני את המציאות.

מחמוד דיאב: אני יודע שיש בעיה של בנייה בסח'נין אבל תזכרו, במשך 5 שנים לא בניתם חדר אחד, ולא באשמת משרד החינוך.

מחמוד דיאב: אני לא רוצה להיכנס לפוליטיקה הפנימית שלכם אבל אתם יודעים את האמת.

מחמוד דיאב: עברו 5 שנים ובמהלכן היו תוכניות והמשרד רצה אך אתם משום מה, בלי לפגוע באף אדם, לא התקדמתם.

מחמוד דיאב: ברור שיש כאן בעיה אבל היא נוצרה עקב פיגור של 5 שנים בבנייה.

מחמוד דיאב: אכן מגיעה לכם בנייה אבל חבל שבמשך 5 שנים הדברים לא נעשו כמו שצריך.

מחמוד דיאב: אני רוצה להרחיב על הנתונים שמסר ידידנו מר נביה אבו-סאלח.

מחמוד דיאב: בשלוש השנים האחרונות שיעור מקבלי הבגרות מכלל המחזור בסח'נין עלה מ-28% ל-46%, וזה נתון בדוק.

מחמוד דיאב: מהמחזור ולא מהשנתון, לא מהניגשים לבחינות.

קריאה: זה מהניגשים.

מחמוד דיאב: נוכל לשמוע עכשיו את מנהל בית-הספר.

מחמוד דיאב: אלה הנתונים שמופיעים במחשב משרד החינוך.

מגלי והבה: סלח לי, אני צריך לעצור אותך פה.

מגלי והבה: הנתונים המופיעים בשנתון הם שקובעים.

מגלי והבה: לא מה שאתה אומר לנו עכשיו.

מגלי והבה: מה שציין מנהל מחלקת החינוך הוא הנתון הרשמי.

מגלי והבה: הנתון הזה הוא מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה וזה מה שפרסם משרד החינוך.

מגלי והבה: במגזר הערבי השיעור עמד על 38% והוא ירד ל-34%.

מחמוד דיאב: אני מדבר על תיכון סח'נין.

מגלי והבה: סח'נין ירדו ל-30%.

מחמוד דיאב: תנו לי להגיד את הדברים.

מחמוד דיאב: יש לנו 3 תקופות: תש"ס, תשס"א ותשס"ב.

מחמוד דיאב: הנתונים שלי מתייחסים לתשס"ב.

מחמוד דיאב: אין לי עדיין נתונים מתשס"ג.

מחמוד דיאב: בתשס"ב הנתון הוא 46% בסח'נין.

מחמוד דיאב: לא דיברתי על המגזר הערבי.

מחמוד דיאב: במגזר הערבי הנתון הוא 41% במחוז הצפון.

מחמוד דיאב: הממוצע הארצי הוא 30% או 34%, אני לא נכנס לזה.

עאטף מועדי: אני מבקש מכם להתלוות אלי לסיור.

עאטף מועדי: (יציאה לסיור בין 11:30-12:10)

אחמד בדארנה: אני מבקש לומר ברוכים הבאים לכולם.

אחמד בדארנה: זה כבוד גדול לסח'נין, לגליל ולמגזר הערבי, כבוד גדול מאוד שאנחנו מארחים כאן את הצוות המכובד הזה בכדי להגיש שירות נאות לציבור.

אחמד בדארנה: מכללת סח'נין היא המכללה הגדולה ביותר במדינת ישראל.

אחמד בדארנה: היא מעסיקה 4,236 עובדים.

אחמד בדארנה: יש לנו 46 בתי-ספר תיכוניים, 128 גני ילדים, 17 בתי-ספר יסודיים ו-22 בתי-ספר על-יסודיים.

אחמד בדארנה: אנחנו נתנו שירות מראש הנקרה ועד אילת, בכל הישובים במגזר הערבי.

אחמד בדארנה: אני רוצה לציין בהערכה רבה את כל מי שעזר, קידם ותמך.

אחמד בדארנה: תודה לכם שבאתם לכאן.

אחמד בדארנה: זה פעם ראשונה בתולדות המדינה שוועדת החינוך והתרבות של הכנסת מגיעה לגליל.

אחמד בדארנה: לכן כל הכבוד, עלו והצליחו.

אחמד בדארנה: אנחנו הפעלנו את תוכנית החומש, שעומדת להסתיים בימים אלה, ב-147 בתי-ספר.

אחמד בדארנה: קיבלנו את פרס החינוך.

אחמד בדארנה: היום אנחנו המובילים במדינת ישראל בכל המגזר הערבי.

אחמד בדארנה: יש לנו קבלות.

אחמד בדארנה: שיעור מקבלי הבגרות אצלנו עומד על 71%.

אחמד בדארנה: אני רוצה לציין שאנחנו המכללה היחידה במדינת ישראל שממומנת ללא כל סיוע ממשלתי, אנחנו לא מקבלים מהמדינה אפילו שקל אחד.

אחמד בדארנה: אנחנו מקבלים תקציב רק פר תלמיד, כשהמועצות האחרות מקבלות הצטיידות, סדנאות, מעבדות, מחשבים ושכירות למבנים של בתי-ספר.

אחמד בדארנה: אנחנו מקבלים רק פר תלמיד אבל ברוך השם, אלוהים שלח לנו סיוע.

אחמד בדארנה: אני נולדתי ב-13 בינואר 1941, והתחתנתי ב-13 בינואר 1961.

אחמד בדארנה: ביום החתונה מצאתי 200,000 דולר.

אילן שלגי: היה לך יום הולדת לפני יומיים.

אחמד בדארנה: אני מצאתי 200,000 דולר והקמתי את האוניברסיטה הערבית הראשונה במדינת ישראל.

אחמד בדארנה: רק לפני שבוע הנושא עלה שוב לדיון בבג"ץ.

אחמד בדארנה: יש לנו מוסד להכשרת עובדי הוראה ולצערי הרב לא היה לנו גיבוי אבל בזמן האחרון יש לנו גיבוי, קיבלנו את המוסד הזה.

אחמד בדארנה: היינו בבג"ץ ובג"ץ אישר.

אחמד בדארנה: שלושת השופטים ביקרו כאן וברוך השם יש לנו מוסד.

אחמד בדארנה: אנחנו עכשיו נמצאים בדיונים במועצה להשכלה גבוהה.

אחמד בדארנה: ד"ר מחמוד חליל, מנהל המכללה, יסביר לכם בקצרה על הפעילות של המכללה.

אחמד בדארנה: אני רוצה לחזור ולציין שהמטרה שלנו היא לתת שירות נאות לציבור.

אחמד בדארנה: התלמיד הוא הכתובת שלנו, כמו התנ"ך, הקוראן והברית החדשה.

אחמד בדארנה: במקום הראשון בסולם העדיפויות אנחנו שמים את הפדגוגיה, את המקצועיות ואת המצוינות.

אחמד בדארנה: ברוכים הבאים, אהלן וסהלן.

אחמד בדארנה: עלו והצליחו, תהיו בריאים.

אחמד בדארנה: תודה רבה שאתם מבקרים כאן.

עאטף מועדי: ד"ר מחמוד חליל הוא מנהל המוסד להכשרת עובדי הוראה, בבקשה.

מחמוד חליל: שלום לכולם, ברוכים הבאים.

מחמוד חליל: ברוכים הנמצאים במכללת סח'נין להכשרת עובדי הוראה שיוסדה על-ידי הרשת הארצית של סח'נין, המכללה שעומד בראשה ומנהל אותה אבו נאזיר, ששכח להגיד, אולי בכוונה, שהוא זכה לפני כמה חודשים להיות חתן פרס איש החינוך במגזר הערבי מטעם המתנ"סים.

מחמוד חליל: לאור הדיון הציבורי שמתנהל היום בנושא סגירת מכללות – ואתמול שודרה על כך כתבה בטלוויזיה – אני רוצה לציין שלדעתי אם יגיעו למסקנה שיש לסגור מכללות זאת תהיה טעות היסטורית נוראית של המדינה ונוק-אאוט לכל מה שקורה בבתי-הספר.

מחמוד חליל: לדעתי צריכים להגיע למסקנה שיש להשאיר, להצמיח ולטפח מכללות ייחודיות וייעודיות טובות, ואנחנו חושבים שאנחנו במכללת סח'נין להכשרת עובדי הוראה מכללה כזאת.

מחמוד חליל: למה לדעתנו מכללת סח'נין היא מכללה ייחודית וייעודית?

מחמוד חליל: היא קבעה לעצמה מלכתחילה סטנדרטים גבוהים ועמידה בקריטריונים של המועצה להשכלה גבוהה ושל משרד החינוך.

מחמוד חליל: היא מטפחת ודואגת לרב-תרבותיות.

מחמוד חליל: במכללה יש סגל ערבי ויהודי ופעילות לאזרחות משותפת, וכאן יש לנו את המרכז הראשון לאזרחות משותפת בארץ.

אחמד בדארנה: 1,200 אנשי סגל מהמגזר היהודי עובדים במכללה הזאת.

מחמוד חליל: זאת המכללה הגדולה ביותר מבחינת סגל.

מחמוד חליל: 80% מהסגל הוא בעל תואר שלישי או דוקטורנטים וזאת תופעה שאין לה אח ורע בארץ.

מחמוד חליל: נתוני הקבלה של הסטודנטים – ממוצע של 95 – שמים את המכללה בין המכללות הגבוהות ביותר מבחינת נתוני הקבלה.

מחמוד חליל: הערכת סגל המכללה בשאיפה למצוינות: זאת המכללה היחידה בארץ שיש בה גם הערכה מסכמת וגם הערכה מעצבת לסגל.

מחמוד חליל: קרי: פורטפוליו.

מחמוד חליל: זאת המכללה היחידה בארץ שבה הסגל מוערך על-ידי פורטפוליו, כמובן בנוסף להערכה הכמותית.

מחמוד חליל: כל בעל תפקיד מהיום הראשון בתפקיד צריך לשים תוכנית שנתית ובצדה תוכנית לחמש שנים לפחות.

מחמוד חליל: במהלך הסיור שלכם תראו כי המכללה מצטיינת בכך שיש בה חדרי התמחויות.

מחמוד חליל: לכל התמחות יש חדר, כשמקבלים סטודנטים ודנים ועובדים בצורה טובה.

מחמוד חליל: יש במכללה 7 מרכזים יחודיים, שלא אפרט אותם כרגע.

מחמוד חליל: יש לנו מרכז-נט, כלומר כל הקורסים מתוקשבים ונמצאים באינטרנט.

מחמוד חליל: התלמיד יכול להיכנס למחשב ולראות את הדברים בכל מקום ובכל זמן, להגיש שם מטלות ולדבר עם המורה בקליק של עכבר.

מחמוד חליל: המכללה שלנו זכתה במכרז משרד החינוך להפעלת לימוד מרחוק במגזר הערבי יחד עם ITHU.

מחמוד חליל: רציונל המכללה הוא הכשרת מחנך בעל חשיבה ביקורתית בונה, בעל מודעות.

מחמוד חליל: כל זה מופיע בחוברות שחילקנו לכם ותוכלו להמשיך ולעיין בהן.

מחמוד חליל: כך אנחנו תופסים את ההתפתחות הפרופסיונלית של הסגל.

מחמוד חליל: אני רוצה להדגיש מבין כל הדברים את השתלמויות המורים.

מחמוד חליל: כל המורים ללא יוצא מן הכלל משתלמים, או לדוקטורט למי שאין תואר שלישי או במסגרות אחרות, למשל במסגרת מכון "מופת" בתוכנית דו-שנתית.

מחמוד חליל: זה בכל הנוגע להתפתחות הפרופסיונלית של הסגל.

מחמוד חליל: מורה יודע שאם הוא לא משתלם, אם הוא לא משיג תואר שלישי, אם הוא לא עושה הוראה טובה הוא לא יוכל להישאר במערכת.

מחמוד חליל: אלה המרכזים של המכללה.

מחמוד חליל: תוכלו לקבל התרשמות כללית.

מחמוד חליל: אלה המסלולים וההתמחויות: חינוך מיוחד, הגיל הרך וחטיבת ביניים.

מחמוד חליל: צריך לציין כאן את ד"ר ג'יהאד אלסאנע, ד"ר ג'מאל אסדי, ד"ר מרגלית זיו ואחרים.

מחמוד חליל: כל המרצים שבאים למכללה מהאוניברסיטאות, פרופסורים ודוקטורים, באים עכשיו להגיד לנו: תגדילו לנו כאן את המשרה.

מחמוד חליל: השייכות למקום, האווירה החמה שיש כאן, עבודת הצוות – כל הדברים הללו מציבים את מכללת סח'נין בגאווה במקום טוב בין המכללות הייחודיות והייעודיות.

מחמוד חליל: זאת ההצדקה לקיום מכללות.

מחמוד חליל: אני רוצה לסיים במשפט הבא, כאנשים המופקדים על מערכת החינוך בארץ, כאשר בדיון הציבורי מתעוררת השאלה על קיום מכללות אני שוב חוזר ומסכם, מכללות טובות וייחודיות הן היעד שלנו.

מחמוד חליל: אנחנו רוצים להיות בין המכללות הללו.

מוחמד בשיר: מה אתם מבקשים מהוועדה?

מחמוד חליל: מכיוון שהתוכניות שלנו נמצאות עכשיו בשלב הסיום של בדיקות הוועדה של המועצה להשכלה גבוהה, אנחנו מבקשים מכם לדחוף את העניין לפני שהתלמידים שלנו מסיימים את שנה ג'.

מחמוד חליל: כמו כן, אנחנו מבקשים שיתוף פעולה בכל הכרוך בקידום מערכת החינוך במגזר הערבי שסובלת מקשיים, כמו שאתם יודעים.

מחמוד חליל: תודה רבה.

אילן שלגי: קודם כול, אני מתנצל על כך שבאנו לזמן כל-כך קצר ואני גם מבטיח שאם תזמינו אותנו נבוא שוב.

אחמד בדארנה: בשמחה רבה.

אילן שלגי: אנחנו מקיימים כעת בוועדת החינוך והתרבות בכנסת סדרה של ישיבות בנושא הכשרת מורים בישראל.

אילן שלגי: קיימנו השבוע ישיבה ראשונה ובעוד שלושה שבועות נקיים ישיבה שנייה.

אילן שלגי: אני מבקש, ד"ר חליל, שתבוא לאותה ישיבה, תבוא גם אתה מר בדארנה אם אתה יכול.

אילן שלגי: יהיו שם נציגים מבתי-ספר לחינוך באוניברסיטאות, ממכללות.

אילן שלגי: בישיבה הראשונה היו נציגים של כ-6-7 מכללות.

אילן שלגי: חשוב לי מאוד שגם אתם תהיו בישיבה.

אילן שלגי: הישיבה הבאה תהיה ב-2 בפברואר.

מחמוד חליל: בשמחה רבה.

אחמד בדארנה: אני שוב רוצה להודות לכם.

אחמד בדארנה: אנחנו נעלה כעת לספרייה אבל לפני כן אני רוצה לאחל לכולנו חיים מאושרים וטובים ושלום.

אחמד בדארנה: אני מקווה שהחלום של ישעיהו הנביא יתגשם "וכיתתו חרבותם לאתים וחניתותיהם למזמרות, לא יישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה".

אחמד בדארנה: שנגיע באמת לשלום אמיתי וצודק.

אחמד בדארנה: (יציאה לסיור בין 12:30-12:50)

עאטף מועדי: אתם מתארחים כעת בבית-הספר התיכון בסח'נין, בית-ספר אלחכמה, אצל המנהל, מר מוחמד חיאדרה.

עאטף מועדי: אני מזמין אותו להסביר בקצרה על בית-הספר.

עאטף מועדי: בבקשה אדוני המנהל.

עאטף מועדי: אחריו ידבר יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אילן שלגי ויהיה לנו דיון פתוח עם תלמידי בית-הספר.

מוחמד חיאדרה: ברוכים הבאים, אהלן וסהלן.

מוחמד חיאדרה: אתם נמצאים בבית-הספר תיכון סח'נין.

מוחמד חיאדרה: אני לא אכנס כאן לנתונים סטטיסטיים, הכול מופיע בניירות שחילקנו לכם, כמה תלמידים יש לנו ומה המגמות, כמה חדרים יש לנו ומה חסר לנו, אילו פעילויות אקס-קוריקולום, פעילויות חברתיות אנחנו עושים.

מוחמד חיאדרה: נמצאים איתנו נציגים ממועצת התלמידים, מפרלמנט התלמידים.

מוחמד חיאדרה: אני מאמין בבית-ספרי.

מוחמד חיאדרה: את כל זה אתם תקראו בניירות שחילקנו, אני לא אכנס כעת לפרטים.

מוחמד חיאדרה: בית-הספר שלנו קיים כבר 31 שנים.

מוחמד חיאדרה: אני מנהל אותו כבר 31 שנים, מאז שנת 1974 ועד היום.

מוחמד חיאדרה: אולי הארכת גיל הפנסיה תפגע בי, אני אמור לצאת לגמלאות בעוד 3 שנים.

מחמוד דיאב: במקרה יצא כך שגם הוא, גם המפקח שלו וגם אני כולנו למדנו באותה כיתה.

מוחמד חיאדרה: אני למדתי בנצרת וגם החברים האחרים למדו בנצרת.

מוחמד חיאדרה: אז לא היה בית-ספר תיכון בסח'נין.

מוחמד חיאדרה: בשנת 1970 הקמנו את כיתה י"ב בסח'נין, ובשנת 1974 התחלנו את המחזור הראשון של כיתה ט'.

מוחמד חיאדרה: יש לנו הרבה הישגים.

מוחמד חיאדרה: על ההישגים שלנו במבחני הבגרות אני כתבתי בניירות שנתנו לכם.

מוחמד חיאדרה: אמנם זה כתוב בערבית אך את המספרים אפשר להבין.

טלב אלסאנע: הנתונים ברורים.

מוחמד חיאדרה: המספרים מתייחסים לשיעור המצליחים מהמחזור, לא משכבת הגיל ולא מהניגשים לבגרות.

מוחמד חיאדרה: אם הייתי בודק את שיעור המצליחים מתוך הניגשים לבגרות הייתי מוסיף עוד 15%.

מוחמד חיאדרה: בדרך כלל אנחנו לא אוסרים על תלמיד לגשת לבגרות, זה חופשי.

מוחמד חיאדרה: התלמיד ניגש ל-20 יחידות, 30 יחידות או 17 יחידות על-פי הבחירה שלו.

מוחמד חיאדרה: אין לנו מגרשי ספורט ואין לנו אולם.

מוחמד חיאדרה: חבל שאין לנו אולם.

מוחמד חיאדרה: אם היה לנו אולם הייתי מזמין את כל התלמידים למפגש הזה עם האנשים המכובדים שבאים אלינו לראשונה.

מוחמד חיאדרה: זה האולם הרחב ביותר שיש לנו, שהיה מקלט והתאמנו אותו לצרכים שלנו.

טלב אלסאנע: שלושים שנה זה כנראה לא מספיק זמן כדי להקים אולם ...

מוחמד חיאדרה: למרות שיש לנו מרווח, יש לנו 20-30 דונם בהם מתוכנן אולם ספורט.

מוחמד חיאדרה: חבל שאין לנו אולם.

מוחמד חיאדרה: התלמידות שלנו הן סגניות האלופות בכדורגל.

מוחמד חיאדרה: היום יש לנו שני משחקים.

מוחמד חיאדרה: הודיעו לי עכשיו בטלפון שהתלמידות שלנו הן אלופות מחוז הצפון בכדורגל.

מוחמד חיאדרה: בשנת 2000 התלמידים שלנו היו אלופי ישראל ובשנה שעברה היינו במקום שני.

מוחמד חיאדרה: החברה שלנו היא כבר לא שמרנית כמו בעבר.

מוחמד חיאדרה: היום יש לנו חברה מודרנית.

מוחמד חיאדרה: אנחנו לא מכריחים את הבנות לכסות את הראש או לחשוף את ראשן, זה הבחירה שלהן.

מוחמד חיאדרה: הבנות שלנו היו אלופות ישראל במירוצי שדה 8 פעמים ו-6 פעמים ייצגו את ישראל בחוץ-לארץ בתחרויות בהן השתתפו מדינות מפורטוגל ועד סין.

קריאה: הן השתתפו גם במשחקי המכביה.

מוחמד חיאדרה: לגבי הפסיכומטרי והמִצְרָף, אנחנו מבקשים להשאיר את המִצְרָף.

מוחמד חיאדרה: בסך הכול 35% מהתלמידים הערבים ביקשו את המִצְרָף, כלומר 65% לא ביקשו את המִצְרָף.

מוחמד חיאדרה: מתוכם 71% התקבלו ללימודים.

מוחמד חיאדרה: גם אם זה 71% מתוך 35% עדיין אנחנו מבקשים להשאיר את האופציה הזאת כדי שהתלמידים שלנו ייקלטו באוניברסיטאות בישראל.

מוחמד חיאדרה: אנחנו לא מעוניינים להבריח את התלמידים שלנו.

מוחמד חיאדרה: היום יש לנו 1,000-1,200 סטודנטים בירדן.

ג'עפר פרח: היום יש לנו 2,200 סטודנטים באוניברסיטאות בירדן, מהם 500 באוניברסיטה אחת.

מוחמד חיאדרה: מדינת ישראל מפסידה אותם כשהם לא נמצאים כאן.

מוחמד חיאדרה: ויש גם סטודנטים ברומניה ובכל העולם.

מוחמד חיאדרה: אני חושב שהמדיניות צריכה להיות – ואתם קובעים את המדיניות – למשוך את התלמידים ולא להבריח אותם.

מוחמד חיאדרה: אהלן וסהלן.

עאטף מועדי: תודה למר מוחמד חיאדרה.

מוחמד בשיר: (בערבית:) אני מברך אותך שתהיה בריא.

מוחמד בשיר: אני רוצה לנצל את הזמן באופן מתאים.

מוחמד בשיר: המטרה של הביקור הזה היא הכרות עם מערכת החינוך במגזר הערבי, על הבעיות ועל ההישגים.

מוחמד בשיר: לכן אני מבקש מהסטודנטים והסטודנטיות – בפרט שאתם מועצת הסטודנטים, אתם המנהיגים של הסטודנטים, אתם הפרלמנט – אם יש לכם איזה בעיות או שאלות בנושא התכנים, בעיות שקשורות ללימודים או הערות או ביקורות, תציגו אותם בפני יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אילן שלגי, יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות.

מוחמד בשיר: אני מבקש להיפגש אתכם.

מוחמד בשיר: אני מקווה שהביקור הזה יביא תועלת גם לכם וגם לוועדה.

מוחמד בשיר: בסופו של דבר, אני רוצה לברך אותך בשם כל חברי הכנסת הערבים שהם חברי הוועדה.

מוחמד בשיר: על מנת שתכירו אותם אציין את שמותיהם: חבר הכנסת מגלי והבה, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, יושב-ראש הוועדה אילן שלגי, חבר הכנסת ואסל טאהא, חבר הכנסת אורי אריאל, חבר הכנסת טלב אלסאנע ואני אחיכם חבר הכנסת מוחמד ברכה.

אילן שלגי: שלום, צהרים טובים, באנו לכאן היום שישה חברי כנסת, לצערי רק שניים מאיתנו יהודים, אבל אני יכול לומר לכם שבסיורים של ועדת החינוך והתרבות בכל רחבי הארץ אנחנו בדרך כלל מסיירים 3-4 חברי כנסת, לא יותר.

אילן שלגי: חבר הכנסת אורי אריאל ואני תמיד נמצאים בסיורים, חברינו חברי הכנסת מוחמד ברכה, טלב אלסאנע ומגלי והבה הם חברי הוועדה, והיום הצטרפו אלינו גם חברי הכנסת ואסל טאהא ועבד-אלמאלכ דהאמשה שאינם חברי ועדת החינוך והתרבות אבל רצו להיות איתנו היום כאן.

אילן שלגי: אנחנו נוסעים הרבה ברחבי הארץ כי אנחנו סבורים שלא מספיק להכיר את מערכת החינוך מהמשרדים שלנו בכנסת או במשרד החינוך בירושלים אלא צריך לבוא ולראות את השטח ולשמוע את השטח.

אילן שלגי: אנחנו גם תמיד מקפידים לדבר לא רק עם מנהלים ומורים וראשי הרשויות, עם כל הכבוד, אלא גם עם תלמידים.

אילן שלגי: ראשית, אני מתנצל על האיחור שלנו.

אילן שלגי: זה בגלל המרחק ובגלל מזג האוויר.

אילן שלגי: אני מתנצל גם שהזמן שלנו לא ארוך כפי שהיינו רוצים.

אילן שלגי: אני באמת מבקש לשמוע כמה מכם, איך אתם כתלמידים ישראלים, ערבים ישראלים, רואים את מערכת החינוך, מה נראה לכם טעון שינוי ושיפור.

אילן שלגי: רובכם נמצאים כבר בסוף התהליך ואתם כבר מכירים טוב את מערכת החינוך ויודעים מה קורה בה.

אילן שלגי: ראינו פה קודם בית-ספר יסודי שבאמת עצוב לראות אותו, ואני מניח שחלק מכם למדו בבית-הספר הזה, שכולו בנוי מקרוואנים, בניינים יבילים.

אילן שלגי: חשוב שמדינת ישראל תדע להשקיע בכל מקום בארץ, גם במגזר הערבי, וישנם פערים שצריך בהחלט לצמצם אותם.

אילן שלגי: צריך שלא יהיו בכלל פערים.

אילן שלגי: בבקשה, אני אשמח לשמוע כמה מכם ואנחנו נשתדל גם להשיב לשאלות.

היבא בדארנה: יש הרבה דברים שמפריעים לי כתלמידה ערבית בבית-ספר אבל אחד הדברים החשובים ביותר עכשיו הוא ביטול המִצְרָף.

היבא בדארנה: מקומם אותי שכאילו אומרים שכאשר התלמידים הערבים לא מצליחים זה בגלל שהם לא מצליחים, וכשהם מצליחים במִצְרָף זה בגלל שהם מרמים ומעתיקים.

היבא בדארנה: כפי שידוע, הפסיכומטרי לא מותאם לחשיבה שלנו כערבים.

היבא בדארנה: זה מה שאני ראיתי כאשר התחלתי להתכונן למבחן הפסיכומטרי, שהמבחן הזה בנוי על-פי חשיבה מסוימת שלא מתאימה לי.

היבא בדארנה: לכן אני מצטערת מאוד על ביטול המִצְרָף ואני מבקשת להחזיר אותו.

אילן שלגי: אני רוצה להתייחס לדברים של היבא בדארנה.

אילן שלגי: אני לא אענה לך כעת.

אילן שלגי: אני רק אומר לך שאנחנו מתייחסים לנושא הזה במלוא הרצינות.

אילן שלגי: אני מזמין אותך לבוא לכנסת בשבוע הבא, ב-21 בינואר, אולי עם מנהל בית-הספר.

אילן שלגי: יבוא אדוני המנהל עם היבא ואולי עם עוד תלמיד אחד.

אילן שלגי: יהיה דיון בנושא הזה בוועדת החינוך והתרבות, דרך אגב, בהשתתפות שרת החינוך.

אילן שלגי: תבואי ותאמרי שם את הדברים.

היבא בדארנה: רציתי לשאול אותך, אתה לא ראית בביטול המִצְרָף פעולה של גזענות?

היבא בדארנה: כשהתחילה שיטת המִצְרָף רק אצל הערבים היה שיפור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אצל הערבים וגם אצל אחרים, אבל לא כפי שרצו.

אילן שלגי: היו טענות שצריך להזים אותן, שבמקומות מסוימים יש תופעות של העתקות, כפי שאת אמרת.

אילן שלגי: ואז מצד אחד האוניברסיטאות אמרו: נקפיא את השיטה לשנה אחת, נראה בסוף שנה א' איך הסטודנטים שהתקבלו השנה לאוניברסיטאות על-פי המִצְרָף לעומת האחרים.

אילן שלגי: קודם כול, האם הם סיימו את השנה, האם עברו את המבחנים.

אילן שלגי: בהנחה שאמנם הסטודנטים שהתקבלו על-פי מִצְרָף, והם מיעוט המתקבלים, יהיו בממוצע שלהם דומים לאלה שהתקבלו על-פי השילוב בין בגרות ופסיכומטרי אזי כמובן השיטה הזאת תימשך.

אילן שלגי: מדובר על ניסוי שיימשך כשנה.

אילן שלגי: ראשי האוניברסיטאות התחייבו לנו שעד חודש אוגוסט הם יבואו עם נתונים ונקיים דיון נוסף בוועדת החינוך והתרבות ואז אפשר יהיה להחליט.

אילן שלגי: אני מקווה מאוד שהטענות, ככל שקיימות, יוּזְמוּ ויתברר שאינן נכונות.

אמין קסום: אני תלמיד בכיתה י"ב וזאת השנה השלישית שלי בבית-הספר הזה.

אמין קסום: אני יודע שחברי הכנסת הערבים מייצגים אותי פחות או יותר בכנסת אבל בכל זאת אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולדבר על נושאים ספציפיים שמציקים לי, שנוגעים למדיניות האפליה שנוהגת הממשלה כלפי המגזר הערבי כבר למעלה מחמישים שנה, מאז קום המדינה.

אמין קסום: אני רוצה לדבר על פסילת המִצְרָף, לא רק על פסילתו כשלעצמה אלא מעבר לזה.

אמין קסום: מה שאני מבין מהמדיניות הזאת, שכל דבר שרק מועיל לתלמיד הערבי אתם פוסלים.

אמין קסום: נכון שהפסיכומטרי עוזר לקבוע אם התלמיד יכול להצליח באוניברסיטה או לא אבל לערבים אתם לא נותנים את האמצעים הנכונים או את הכלים המתאימים ביותר להגיע לרמות הגבוהות האלה.

אמין קסום: אני לומד במערכת החינוך כבר 12 שנים.

אמין קסום: אני למדתי בבית-הספר היסודי שבו ביקרתם אך ב-8 השנים האחרונות המצב לא השתנה.

אמין קסום: אני לא יודע מה הממשלה עשתה ב-8 השנים הללו.

אמין קסום: אם אתה תסתכל מסביב לעיר אתה תראה ישובים שחונקים אותי מסביב ולא נותנים לי אוויר לנשימה.

אמין קסום: שר האוצר בנימין נתניהו אומר שהגידול במספר הערבים במדינת ישראל מציק למדינה וזה לא טוב.

אמין קסום: לא נעים לשמוע את הדברים.

אמין קסום: אני רוצה להגיד דבר אחד, אני אמשיך להיאבק, גם אני וגם חבריי.

אמין קסום: גם אם המצב יהיה גרוע יותר אני אמשיך להיאבק.

אמין קסום: עם מה שיש לי אני אמשיך ללמוד ולא ארים ידיים אף פעם.

אמין קסום: אני לא רוצה שתבוא לכאן, תהיה פה חצי שעה, תקשיב לנו וכאשר תחזור לירושלים לכנסת תשכח הכול.

אמין קסום: אני רוצה שזה ידליק אצלך נורה אדומה, שתידלק אצלך כל פעם כשתשמע על המצב שלנו.

אמין קסום: זה ממש מדכא, כואב ופוגע.

אמין קסום: לכן אל תתפלאו שאנחנו יוצאים להפגנות מחאה, תזכרו על מה אנחנו מוחים.

אמין קסום: אתם נמצאים עכשיו בבית-ספר ותוכלו לסייר בו כרצונכם, ככל שתרצו.

אמין קסום: תראו את המגרש שלא השתנה כבר עשרים שנים, שהרצפה שלו בנויה אספלט וכשתלמיד נופל הוא נפצע ומדמם.

אמין קסום: בחורף אין לנו איפה להתאמן.

אמין קסום: גם מצב המעבדות שלנו הוא לא הטוב ביותר.

אמין קסום: אם אני אדבר עכשיו על הכול אני אצטרך לדבר ברצף יום שלם או אפילו יומיים.

אילן שלגי: אמין, דיברת יפה מאוד.

מוחמד חיאדרה: נגעת בכמה נקודות חשובות.

אילן שלגי: אני מסכים כמעט לכל דבריך.

אילן שלגי: אני סבור שמדינת ישראל צריכה לעשות כדי לצמצם ולהעלים לגמרי את הפערים.

אילן שלגי: אני מקווה שהממשלה תסיק את המסקנות הנכונות מדוח ועדת אור.

אילן שלגי: אני חושב שדבריך בהחלט ראויים לתשומת לב.

מורד סעיד אחמד: אני רוצה שכל הדברים שנעלה בפניכם כאן, שתזכרו אותם כשתהיו בכנסת ותעלו אותם בכנסת.

מורד סעיד אחמד: אני לא רוצה לדבר במילים אלא בצורה.

מורד סעיד אחמד: המקלט הזה שאנחנו יושבים בו, לא היה צריך לשבת כאן.

מורד סעיד אחמד: היינו צריכם לשבת באולם עם מזגנים.

מורד סעיד אחמד: אבל תראו את הצורה שאנחנו יושבים בה.

מורד סעיד אחמד: זה כל מה שרציתי לומר, שהצורה מדברת בעד עצמה.

מוחמד בשיר: (בערבית:) הדברים מדברים בעד עצמם.

מוחמד בשיר: זה לא רק המבנים ולא רק המִצְרָף.

מוחמד בשיר: יש לכם בעיות בנושא תכני הלימוד?

אילן שלגי: אנחנו מבקשים קודם כול להודות לכם שוב.

אילן שלגי: אני יודע שחיכיתם לנו וחזרתם והתכנסתם, אז אנחנו מתנצלים.

אילן שלגי: שניים מהתלמידים, אמין ומורד, אמרו: אל תחזרו לירושלים ותשכחו אותנו.

אילן שלגי: אמרתי בתחילת הדברים, באנו לכאן משום שאנחנו רוצים לפגוש את השטח וחשוב לנו לדבר עם תלמידים.

אילן שלגי: אז הדברים לא נשכחים.

אילן שלגי: וכפי שאמרתי, אני גם מזמין שניים מכם לבוא אלינו בשבוע הבא לכנסת.

אילן שלגי: חשוב לנו מאוד שהקול שלכם יישמע.

מוחמד בשיר: ראשית, הדברים שאמר יושב-ראש הוועדה הם דברים חשובים, שנציגים שלכם יבואו לישיבה של ועדת החינוך והתרבות של הכנסת שבה ידונו במִצְרָף.

מוחמד בשיר: אנחנו נהיה בקשר עם המנהל ואתם תבחרו את מי שצריך.

ג'עפר פרח: אותם תלמידים עלו כבר פעמיים לירושלים והפגינו במועצה להשכלה גבוהה.

מוחמד בשיר: אם אתם כמועצת תלמידים תרצו להעלות עוד נושאים, אתם יכולים לבקש אותנו, לפחות את חברי ועדת החינוך והתרבות הערבים, לבוא אליכם ואנחנו נבוא במיוחד.

מוחמד בשיר: אני חושב שאני מדבר בשם כל החברים, גם אלה שאינם חברי ועדת החינוך והתרבות.

מוחמד בשיר: (בערבית:) בכל רגע שיש לכם בעיה אתם יכולים להעלות אותה בפנינו.

מוחמד בשיר: אם תרצו להכין נייר עבודה או מחקר או להעלות רעיונות אני מוכן לבוא אליכם בכל הכבוד ולעשות ישיבות עבודה וחילופי דברים.

מוחמד בשיר: תודה רבה לכם.

מוחמד בשיר: הלוואי ונתראה אתכם תמיד בנסיבות האלה.

מוחמד בשיר: (יציאה לסיור בין 13:15-13:55)

אליאס שקור: אנחנו לא נתעכב כאן זמן רב, נשתה רק כוס קפה ועוגה קטנה ונצא לסיור.

אליאס שקור: אני פותח את הביקור הזה בקול שמחה.

אליאס שקור: אנחנו שמחים מאוד שכולם נמצאים פה.

אליאס שקור: חבר הכנסת אילן שלגי, אני מכיר את שמך ושמעתי עליך הרבה דברים טובים, ואני רוצה לראות דברים יותר טובים כתוצאה מהביקור הזה.

אליאס שקור: אציג את החברים שלי מצוות ההנהלה שנמצאים כאן:

אליאס שקור: גברת אמאל ברכה מרצה לכימיה, מר נאיף חמוד מרכז המתמטיקה בתיכון וחבר הנהלה, מר אטרש עאס מנהל בית-הספר להנדסאים, ד"ר אליאס שאקור סגן הנשיא, מר רמזי מוסאלם ומר עסאם חורי מנהלי התיכון, ד"ר ראיד מועלם מנהל האוניברסיטה ומר פאדי נחאס שעוזר לד"ר ראיד באוניברסיטה.

אליאס שקור: אני האב שקור, אבונה אליאס שקור.

אליאס שקור: אציג לכם בכמה מילים מה יש לנו כאן.

אליאס שקור: אתם נמצאים במוסדות החינוכיים מאר אליאס.

אליאס שקור: אלה שלא מבינים מה פירוש "מאר אליאס" – בעברית זה אליהו הנביא.

מוחמד בשיר: אני אציג את האורחים.

מוחמד בשיר: חבר הכנסת אילן שלגי יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, חבר הכנסת טלב אלסאנע, חבר הכנסת ואסל טאהא, חבר הכנסת אורי אריאל, חבר הכנסת מגלי והבה, מר ג'עפר פרח מנהל מרכז מוסאוא, גברת סוהא סיבאני, ד"ר יוסי לוי יועץ הוועדה, גברת יהודית גידלי מנהלת ועדת החינוך והתרבות.

אליאס שקור: חשבתי שאתם תזמינו את ראש המועצה שלנו.

אליאס שקור: רק לפני שעתיים נודע לי שהוא לא הוזמן ואז התקשרתי אליו.

אליאס שקור: לדאבוני הוא לא בכפר אבל בשמו אני מאחל לכם כל טוב וביקור מוצלח כאן.

אליאס שקור: התחלנו פה ב-1982 על הר שומם ששמו היה "הר המפלצת" (ג'בל אל-רול).

אליאס שקור: כשעליתי על ההר נתתי לו שם חדש – "הר האור" (ג'בל א-נור).

אליאס שקור: התחלנו בבית-ספר תיכון עם 82 תלמידים ותלמידות והיום יש לנו יותר מ-3,700 תלמידים, החל בגני הילדים – יש לנו 290 פעוטות; המשך בבית-ספר יסודי שהולך וגדל, כל שנה מוסיפים לו עוד כיתות.

אילן שלגי: תלמידים נוצרים ומוסלמים?

אליאס שקור: לא, ישראלים.

אליאס שקור: בית-הספר היסודי יאכלס בסופו של דבר כ-850 תלמידים ותלמידות; בית-ספר תיכון שמאכלס לא פחות מ-1,500 תלמידים ותלמידות; בית-ספר להנדסאים, שבראשו עומד מר עאס, שהגיע בשיאו ל-750 תלמידים ולאחר מכן המספר ירד מפני שמשרד העבודה פתח מכללות להנדסאים בכל חדר קטן בכל פינה בארץ וזה הפך להיות פחות אטרקטיבי.

אליאס שקור: היה לנו גם מרכז הכשרה למורים, מרכז למופת, המרכז הגדול ביותר בארץ עם 1,250 מורים ומורות מכל רחבי הארץ.

אליאס שקור: לדאבוני הרב בגלל הבעיות הכלכליות כל מרכזי המורים בארץ נסגרו, הן המרכזים היהודיים והן המרכז הערבי היחיד שפעל כאן, והיום יש לנו רק כמה חוגי השתלמויות במתמטיקה, בחינוך מיוחד ודברים כאלה, כ-500 מורים.

אליאס שקור: אנחנו בית-הספר היחיד בארץ למחוננים, עם סמל מותג, אך עד כה לא הצלחנו לגייס פרוטה אחת מהגורמים הרשמיים.

אליאס שקור: זאת עבודתך, אדוני המכובד מאוד, לדאוג לאלה שאין להם קול חזק.

יוסף לוי: המחוננים – באילו כיתות הם לומדים?

יוסף לוי: בני כמה הם?

קריאה: בגיל בית-ספר יסודי וחטיבת ביניים.

אליאס שקור: לפני כשלושה חודשים, עם הסכמת המל"ג ועם אקרדיטציה מאמריקה ומהמל"ג שלנו, פתחנו מסלול אקדמי.

אליאס שקור: יש לנו 3 כיתות אקדמיות.

אליאס שקור: אנחנו נותנים תואר BSc.

אליאס שקור: כל אחד מהמנהלים שנבקר אצלם יגיד לכם בקיצור מה יש פה, מי יש פה ומה עושים.

אליאס שקור: אני לא כל-כך חפץ לומר מאיפה באים התלמידים שלנו, כלומר מי מוסלמי ומי נוצרי, מי יהודי ומי דרוזי.

אליאס שקור: יש לנו כ-35% מוסלמים וכולם כל-כך טובים, אני גאה בהם.

אליאס שקור: יש לנו דרוזים ודרוזיות משפרעם, מירכא, מעוספיה, מדיר אל-אסד, מכל מיני מקומות.

אליאס שקור: לפני האינתיפדה היו לנו 36 תלמידים יהודים מסביבת קריית שמונה והם קיבלו כאן תעודת בגרות.

אליאס שקור: כאשר האינתיפדה פרצה לדאבוני הרב לא באו אחרים במקומם, עד שישרור קצת יותר שלום בארץ ואנחנו מקווים שזה יהיה במהירות האפשרית.

אליאס שקור: בשנה שעברה היה לנו תלמיד יהודי אחד בהנדסאים.

אליאס שקור: אנחנו שומרים כאן את המקומות של היהודים וכשיהודים יבואו אלינו הם לא יחפשו מקום, המקום מוכן, והם לא יהיו אורחים כאן, הם יהיו בני בית כמו כל שאר התלמידים והסטודנטים.

אליאס שקור: יש לנו גם תלמידים נוצרים מכל העדות, והם לתפארת, באים אלינו מ-70 ערים וכפרים בכל רחבי הארץ, גם מהנגב ומירושלים.

אילן שלגי: הם גרים כאן?

אילן שלגי: יש לכם מעונות?

אליאס שקור: כן.

אליאס שקור: שכרנו 64 חדרים מהתושבים בכפר, וזה טוב לבנים אך לא טוב לבנות.

אליאס שקור: לכן אנחנו בונים עכשיו שתי קומות, בכל קומה 1,200 מטר מרובע, חדרי לינה לסטודנטיות באוניברסיטה ובבית-הספר להנדסאים.

אליאס שקור: יש לנו יחסים טובים, אבל יותר מזה, יש לנו חזון רציני מאוד.

אליאס שקור: אנחנו חושבים שיש לנו אפשרות ליצור כאן בארץ ישראל דוגמה לחיים בצוותא של אוכלוסיות שונות – יהודים, ערבים, נוצרים, מוסלמים – ובתוך הגיוון הזה (diversity) ליצור אחדות (unity).

אליאס שקור: אני חושב שכל העולם מחכה לאיזה דוגמה כזאת, כשאנשים שונים מכל רחבי המחשבה האנושית, הערכית והדתית יושבים ביחד.

אליאס שקור: אנחנו ארץ כל-כך קטנה ויש לנו ארבע דתות גדולות מאוד.

אליאס שקור: האם נוכל ליצור איזה חזון של אחדות לטובת הבנים והבנות שלנו?

אליאס שקור: זה בדיוק מה שאנחנו מנסים לעשות כאן, ועד עכשיו הצלחנו, אבל לא מספיק מפני שאין לנו די משאבים.

אליאס שקור: אני מבקש שהכנסת תתעניין קצת יותר במקומות כאלה, שמנסים להיות דוגמה לא רק לישראל.

אליאס שקור: לא הזכרתי שיש לנו בסגל המורים 290 מורים ומורות, מוסלמים, נוצרים ויהודים (כ-25% מהמורים הם יהודים).

אליאס שקור: אנחנו שכחנו שהם יהודים ואנחנו מוסלמים או נוצרים ונזכרנו רק בדבר אחד: אנחנו עובדים ביחד למען מטרה אחת.

אליאס שקור: זה בית-הספר שלנו.

אליאס שקור: תודה שכללתם אותנו בסיור שלכם, למרות שהגעתם כל-כך מאוחר, אבל עדיף מאוחר מאשר בכלל לא.

אליאס שקור: אני מציע לכבודכם לצאת עכשיו לסיור ובסופו של דבר נשב במשרד שלי, ניתן לכם מתנה קטנטנה, ספר שהוצאנו לקראת מועד עשרים שנה לקיום בית-הספר, עם כמה הסברים.

אליאס שקור: אנחנו מחכים מאוד לתשובות חיוביות, לא רק נימוסים אלא אני איש מעשה.

אליאס שקור: אני מודה לכם.

אילן שלגי: אבונה, האב אליאס שקור, תודה רבה שאתם מקבלים אותנו, תודה רבה גברת אמאל ברכה, וסליחה שאינני מזכיר את כל השמות הנכבדים הנוספים.

אילן שלגי: אני שוב מתנצל על האיחור.

אילן שלגי: אנחנו שמחים מאוד להיות כאן.

אילן שלגי: שמענו על המקום הזה, על המכללה, על בתי-הספר החשובים שיש כאן, על כל המסגרת החינוכית הגדולה הזאת שאתה עומד בראשה.

אילן שלגי: אנחנו נשמח לראות ולהתרשם.

אילן שלגי: אני מציע שאנחנו נצא לדרך.

אילן שלגי: (יציאה לסיור בין 14:10-15:00)

אליאס שקור: אין לי מה להוסיף פרט לזה שאני רוצה לאחל לכם אומץ לב לממש את הצרכים ששמעתם שישנם בבתי-הספר שלנו, במגזר הישראלי הערבי שלנו, מפני שזה טוב למדינה, זה טוב לכולם.

אליאס שקור: טוב שנהיה כולנו חזקים.

אליאס שקור: אם צד אחד יהיה חזק והצד השני יהיה חלש – נהיה כולנו חלשים.

אליאס שקור: אני מודה לכם שבאתם לכאן.

אליאס שקור: אני מעביר את השרביט לאדוני יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, בבקשה.

אילן שלגי: אבונה, האב אליאס שקור, באמת תודה רבה על כך שנתתם לנו אפשרות להציץ אל תוך העולם המיוחד שלכם.

אילן שלגי: זה באמת מקום ייחודי, ששמעתי עליו מעט מאוד ועכשיו גם אני אהיה שגריר שלכם.

אליאס שקור: תודה.

אילן שלגי: אולי החברים שלי, חברי הכנסת, ירצו גם הם לבטא את הרגשותיהם ומה הם למדו כאן.

מוחמד בשיר: אני רוצה להגיד משהו תכליתי.

מוחמד בשיר: אנחנו שמענו דברים חשובים מכל האנשים שנמצאים בעמדות אחריות במוסדות מאר אליאס: ד"ר עאס, ד"ר אדוארד, ד"ר ראיד מועלם ואחרים.

מוחמד בשיר: הדברים העיקרים שאותם אנחנו יכולים לקדם – אני רוצה לחבר את זה במסמך ולהביא אותם לוועדה.

מוחמד בשיר: אני מציע לכם לא לבנות אשליות על הביקור הזה.

מוחמד בשיר: זאת ועדה פרלמנטרית.

מוחמד בשיר: אנחנו יכולים להמליץ, יכולים לדחוף, יכולים לקדם דברים, יכולים ליזום דיונים בנושאים שונים.

מוחמד בשיר: אנחנו מבקשים מאוד שתגיעו לדיונים שנוגעים לצדדים שונים בעבודת המוסדות שלכם.

מוחמד בשיר: אבל ההחלטה היא של הממשלה ושל משרד החינוך.

מוחמד בשיר: לכן חשוב שהדברים האלה יעמדו על שולחנו של יושב-ראש הוועדה והוא יידע לנתב את זה.

מוחמד בשיר: חשוב שיבואו מכאן אנשים וידברו על המחוננים, שיבואו אנשים וידברו על המכללות, שיבואו אנשים וידברו על המִצְרָף כל אימת שהנושאים האלה עולים בוועדה.

מוחמד בשיר: לצד ההתרשמות, שהיא חשובה לדעתי לכולנו, במיוחד לחברים שהגיעו לכאן בפעם הראשונה, חשוב שהדברים יבואו לידי ביטוי בנייר כתוב שנוגע לכל הנושאים שהעליתם.

מוחמד בשיר: אני בטוח שאתם מסודרים, אני יודע שיש לכם את זה כבר.

מוחמד בשיר: אנחנו מודים לכם.

טלב אלסאנע: ברשות

טלב אלסאנע: כם, אני רוצה לומר כמה משפטים.

טלב אלסאנע: ראשית, אני רוצה להודות לכם מקרב לב, לאבונה אליאס שקור, לצוות מוסדות החינוך.

טלב אלסאנע: אני רוצה להודות גם למנהלי המחלקות, לצוות המורים בבית-הספר ובמכללת מאר אליאס.

טלב אלסאנע: בסיור הזה ראינו לא רק את הבניינים אלא חשנו גם את הרוח הנושבת במקום הזה, את החזון האמיתי.

טלב אלסאנע: זה לא חינוך שכולל רק לימוד קריאה וכתיבה אלא ראייה כוללת של המציאות המורכבת, גם מבחינה חברתית וגם מבחינה פוליטית.

טלב אלסאנע: דרך החינוך, דרך מוסדות החינוך אפשר גם ללמד אבל גם לחנך למטרה נעלית של דו-קיום אמיתי המבוסס על הכרה הדדית ומציאת המשותף.

טלב אלסאנע: לדעתי אלה הדברים המייחדים את המוסד החינוכי הזה.

טלב אלסאנע: גם כאן וגם בסח'נין שמענו שכל יוזמה מבורכת הצליחה בכוחות עצמאיים, ללא סיוע חיצוני ממשלתי.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, אלמלא היוזמה הפרטית, המאמצים של האנשים כאן הדבר הזה לא היה קם.

טלב אלסאנע: לא פעם קורה שלא רק שלא עוזרים אלא מציבים מכשולים.

טלב אלסאנע: אנחנו שומעים שלא ניתנו היתרי בנייה ולכן האב אליאס שקור נאלץ לחפש כל מיני עיקופים.

טלב אלסאנע: כדי להשיג את האישור החשוב ממל"ג הוא היה חייב לפעול בתחבולות, וזאת כשהוא לא בא להזיק אלא הוא בא לשרת מטרה, חזון, דבר חשוב.

טלב אלסאנע: לדעתי זה מעיד על כך שיש ליקוי במערכות הקיימות במדינת ישראל, יש ליקוי במערכות השלטוניות במה שנוגע לאוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: כשמדברים על אבטלה ועל עוני, התרופה היא בחינוך.

טלב אלסאנע: לכן כל השקעה בחינוך, אם בהשקעה תקציבית ואם בהורדת ההליכים הבירוקרטיים, המכשולים והחסמים, חשובה.

טלב אלסאנע: אמנם אנחנו לא ממשלה, יש שרת חינוך, אבל ועדה יכולה להוביל מהלך לשינוי תפיסה בכל מה שנוגע לאוכלוסייה הערבית, לטפח לעזור ולסייע ביוזמות מבורכות כגון אלה.

אורי אריאל: קודם כול, אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה ולחבר הכנסת ברכה, לכל מי שארגן את הסיור הזה.

אורי אריאל: מבחינתי בוודאי זה היה יום מיוחד.

אורי אריאל: כל דבר שראיתי היה חדש ולמדתי הרבה מאוד.

טלב אלסאנע: אתה עוד תלמד בסיורים כאלה.

טלב אלסאנע: יש סיכוי שהעמדה הפוליטית שלך עוד תשתנה בעקבות הסיורים האלה.

אורי אריאל: אבל אתם לא עושים מספיק סיורים, אתם צריכים להזמין יותר.

אילן שלגי: אנחנו ניסע בהנחייתו של חבר הכנסת טלב אלסאנע לסיור בחינוך במגזר הבדואי.

אורי אריאל: אם תשאלו מה למדתי היום, למדתי מאבונה: "נעשה ונשמע", דבר חשוב.

אורי אריאל: למדתי שאם יש בעיות בהיתרי בנייה כדאי לפנות לג'יימס בייקר.

אורי אריאל: אולי אבונה יקשר אותי איתו.

אליאס שקור: בבקשה, תפנה אלי.

טלב אלסאנע: הוא רוצה לפנות אל בייקר בבקשה שיסייע לו לבנות כך התנחלויות.

אורי אריאל: תסתכל על אבונה שיושב בנחת ומחייך.

אליאס שקור: הוא ישלח את עקורי עיקרית ובירעם להתנחל בבירעם.

אורי אריאל: גם בזה יכול להיות שבייקר יעזור.

ג'עפר פרח: אני רואה שעושים פה עסקאות.

ג'עפר פרח: ואז אפשר להגיע גם למדינה דו-לאומית.

אורי אריאל: אני רואה שזה כבר גולש לאט-לאט.

אורי אריאל: ראיתי פה דברים מעניינים מאוד.

אורי אריאל: אין לי ספק, היוזמה הפרטית היא נכונה בהרבה דברים, והיא נכונה גם בחינוך.

אורי אריאל: לא שהמדינה פטורה.

אורי אריאל: המדינה לא פטורה בכלל והיא צריכה להשלים פה את מה שהיא לא נותנת אבל איפה שיש אנשים, אדם אחד לפעמים, הוא יכול להזיז את כל המערכת, יותר מאשר ועדת החינוך והתרבות או גורמים אחרים.

אורי אריאל: אני רואה פה מנהיג גדול.

אורי אריאל: ראינו גם בסח'נין דוגמאות כאלה.

אורי אריאל: יש כנראה אנשים מנהיגים שיכולים להזיז את העגלה הזאת.

אורי אריאל: אני מסכים שהחינוך הוא הנושא החשוב ביותר, הוא לפני הכול.

אורי אריאל: אם נדע להביא את זה לידי ביטוי תקציבי בכל המגזרים בלי יוצא מן הכלל – היום ראינו מגזר מסוים ונראה את המגזר הבדואי בסיורים אחרים – אם נדע להגדיל את תקציב החינוך אני חושב ששכרנו יהיה בעמלנו.

אורי אריאל: תודה רבה לכל מי שארגן, לצוות פה, למורים ולכולם.

אורי אריאל: תודה רבה.

ואסל טאהא: אני רוצה לקצר.

ואסל טאהא: דברים נוספים אנחנו נגיד בסיכום.

ואסל טאהא: אני רוצה להודות לאבונה אליאס על היוזמה הזאת, פרי יוזמתו האישית, ולצוות הטוב שעומד מאחוריו.

ואסל טאהא: בדרך דיברתי עם היושב-ראש ואמרתי לו שזה אינדיקטור לחסרונות שיש בחינוך הממלכתי, במיוחד במגזר הערבי.

ואסל טאהא: אם החסרונות האלה ימשיכו זה יעודד יוזמות פרטיות אחרות עד שאנחנו נמצא את עצמנו בחינוך מופרט.

ואסל טאהא: אם יהיה חינוך מופרט, זה לא מפני שאנחנו רוצים לפטור את המדינה ואת משרד החינוך מאחריות אלא מפני שאנחנו באמת רוצים חינוך טוב יותר.

מוחמד בשיר: גם בחינוך מופרט יש אחריות של המדינה.

ואסל טאהא: אני יודע, אבל לפחות אתה יכול ביוזמתך לפתח כל מה שאתה רוצה.

ואסל טאהא: את כל החזון שלך אתה יכול ליישם.

ואסל טאהא: אני חושש שבסופו של דבר אנחנו נואשם בבדלנות, ולזה אנחנו לא מתכוונים ואנחנו גם לא רוצים לפטור את משרד החינוך.

ואסל טאהא: אנחנו תובעים ממשרד החינוך לטפח את המוסדות האלה, לעשות הכול בכדי לתמוך במוסדות כמו מאר אליאס וכמו מוסדות אחרים שאנחנו ביקרנו בהם.

ואסל טאהא: הביקור בבית-הספר היסודי בסח'נין מדבר בעד עצמו.

ואסל טאהא: התופעה הזאת נפוצה בסקטור הערבי.

ואסל טאהא: דיברתי על זה בכנסת.

ואסל טאהא: בתי-ספר רבים בנויים ממבנים יבילים ובשנת 2004 זה מביש.

מגלי והבה: אני רוצה להצדיע לך אבונה.

מגלי והבה: בביקור הזה הצגת לנו את הדוגמה: קודם כול מה אני עושה ומה אני יכול לעשות ורק אחר-כך אני בא לאחרים לבקש מהם סיוע.

מגלי והבה: זה יכול להוות לנו מודל נאות במדינה הזאת – קודם כול מה אנחנו צריכים לעשות לעצמנו.

מגלי והבה: ראינו היום דוגמאות של מוסדות חינוך לתפארת וראינו דוגמאות הפוכות, כמו בית-הספר היסודי בסח'נין.

מגלי והבה: שמעתי את המפקח, האחראי על האזור, אומר שבמשך 5 שנים לא הגישו תוכניות לבנייה בתוך סח'נין.

מחמוד דיאב: לא אמרתי שלא הגישו.

מחמוד דיאב: אמרתי שלא היתה בנייה, וזה לא באשמת משרד החינוך.

מגלי והבה: הכוונה ברורה.

מגלי והבה: זאת אומרת אנחנו צריכים לדעת לעשות הכול, לדעת איך לבקש את הדברים, איך להעמיד את הדברים ואיך לקדם אותם.

מגלי והבה: אנחנו נעשה סיכום כללי בהמשך אבל אני רוצה להגיד לך, אתה יכול לראות בנו שליחים שלך בכל פנייה.

מגלי והבה: היתרון שלנו, של חברי הכנסת אילן שלגי, אורי אריאל ושלי – אמנם הוא התקנא בך שהיית יכול לפנות לג'יימס בייקר ולאחרים – יש לנו יתרון שכחלק מקואליציה אנחנו יכולים לפנות לממשלה ולדרוש ממנה.

מגלי והבה: נהיה שליחיך במשרד החינוך לכל הבעיות שנידרש אליהן.

אליאס שקור: אני לא רוצה שתהיו שליחים שלי אלא של החזון שאנחנו מנסים ליישם פה.

אליאס שקור: היום אני לא פונה לג'יימס בייקר, אני פונה לנשיא המדינה.

אליאס שקור: הוא הבטיח לעזור וכשהוא מבטיח אני מקווה שהוא מקיים.

מגלי והבה: אנחנו גם מבטיחים ואנחנו מודים לך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: קשה להוסיף אחרי שכל החברים המכובדים אמרו כמעט הכול.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי רוצה להדגיש שתי נקודות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ראשית, שהביקור הזה לא יסתיים במילים היפות האלה ובסיכומים על הנייר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו צריכים לצאת מפה עם מפת דרך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא מפת דרכים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש רק דרך אחת לעזור ולקיים את חובתנו כאנשי ציבור כלפי המוסדות האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: צריכה להיות מפת דרך אחת ברורה איך הוועדה הזאת תמלא את חובתה כלפי כל מה שראינו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בלי ספק ראינו דברים טובים וחיוביים אבל זה לא משחרר אף אחד מאיתנו ולא משחרר את המדינה, את משרד החינוך ואת הממשלה מהמחויבויות שלהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שנית, הביקור הזה רק פותח לפנינו פתח והעבודה רבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו צריכים לבקר גם בנצרת, שלא הספקנו להגיע אליה היום, ולראות גם מקומות אחרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בטוח שגם שם נמצא הרבה מה לעשות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה תפקידנו, זאת חובתנו ואם נקיים את זה על הדרך הנכונה כולנו נהיה מבורכים.

מחמוד דיאב: היה לי הכבוד לבקר במקום הזה.

מחמוד דיאב: אני מכיר את המוסד.

אליאס שקור: אתה בן-בית פה.

מחמוד דיאב: אני מכיר, אני בן-בית, אח-בית, כפי שתרצה אבונה.

מחמוד דיאב: אני רוצה להגיד כמה דברים.

מחמוד דיאב: במחוז הצפון ניתן למצוא את מספר בתי-הספר הפרטיים הגבוה ביותר במדינה.

מחמוד דיאב: אחד המוסדות המובילים הוא המוסד שאנחנו נמצאים בו, מגן ילדים ועד כיתה י"ב.

קריאה: עכשיו כבר עד האוניברסיטה.

מחמוד דיאב: אנחנו רואים בעבודה של בתי-הספר הפרטיים עבודה מבורכת.

מחמוד דיאב: כמחוז אנחנו תומכים, במסגרת האפשרויות.

מחמוד דיאב: בלי להיכנס לוויכוח, הפרטה או לא הפרטה, אני לא רוצה להיכנס לזה, אבל תרומתם משמעותית ביותר.

מחמוד דיאב: ניתן כדוגמה את העיר נצרת.

מחמוד דיאב: תעצמו את העיניים ותנסו לראות כיצד יתקיימו בתי-ספר בנצרת בלי בתי-הספר הפרטיים.

מחמוד דיאב: 35% מילדי נצרת לומדים בבתי-ספר פרטיים.

מחמוד דיאב: הם נקראים עדתיים אבל רבים מהתלמידים בנצרת הם גם תלמידים מוסלמים.

מחמוד דיאב: אבונה אמר 65%.

מחמוד דיאב: גם בנצרת השיעור שלהם גבוה.

ג'עפר פרח: בחיפה – 65% מהתלמידים הערבים לומדים בבתי-ספר פרטיים.

מחמוד דיאב: כ-35% מתלמידי נצרת – בתיכוניים זה אף יותר – לומדים בבתי-ספר פרטיים.

מחמוד דיאב: אם מחר יחליטו לסגור את בתי-הספר הפרטיים בנצרת, תהיה בעיה של מאות כיתות שלא יהיה להן היכן להיות.

מחמוד דיאב: בבית-הספר שאנחנו נמצאים בו עד לפני שנה היה גם מרכז מורים.

מחמוד דיאב: כאשר המדינה הקימה מרכזי מורים נבחר המקום הזה להיות מרכז מורים.

מחמוד דיאב: המקום הזה תרם תרומה גדולה, שלא הוזכרה על-ידי אבונה.

מחמוד דיאב: אני מחזק את כל מה שאמר אבונה אבל היתה גם תרומה בהתמקצעות בנושא המתמטיקה.

אליאס שקור: היא עדיין קיימת.

מחמוד דיאב: אני יודע.

מחמוד דיאב: אנחנו תומכים בהשתלמויות מורים במוסד החשוב הזה במתמטיקה וכן בנושא מחוננים ובנושא חינוך מיוחד.

מחמוד דיאב: לבעיות של המוסד הזה ושל מוסדות פרטיים אחרים יש אוזן קשבת במחוז.

מחמוד דיאב: כל מה שאנחנו יכולים במסגרת האפשרויות והכללים, אנחנו תומכים במוסדות האלה, ובמיוחד במוסד של אבונה.

מחמוד דיאב: תודה.

אליאס שקור: אני הזכרתי את ההתמקצעות אבל טוב שהדגשת את זה עוד פעם.

אליאס שקור: תודה.

ראג'י מנסור: זה עדיין לא הסיכום של הסיור אבל אני מבקש להעיר כעת שתי הערות בעקבות מה שראיתי.

ראג'י מנסור: קודם כול, כל הזמן הממסד אומר לנו: מה אתם עושים למען עצמכם?

ראג'י מנסור: כשאנחנו דורשים אנחנו אומרים שזה זכות ולא חסד כי המדינה אחראית לכל אזרחיה והיא צריכה לתת.

ראג'י מנסור: אבל מה שראינו כאן, אבונה, אולי הקדמת את אלה שהציגו את התיאוריות של העשייה והארגון.

ראג'י מנסור: שם אמרו: קודם כול to be ורק אחר-כך to have.

ראג'י מנסור: אתה עשית את זה ואני חושב שזאת דוגמה טובה.

ראג'י מנסור: בחברה שלנו אנחנו מעודדים יזמות שבאמת תוכל לפתח את החברה שלנו.

ראג'י מנסור: יחד עם זה, אני חושש שצינורות העזרה שתרמו למקום הזה או למקום אחר הם לא יציבים.

ראג'י מנסור: אף אחד לא יכול להבטיח לנו שהמקורות ימשיכו לתת כל הזמן.

ראג'י מנסור: אולי זה חד-פעמי.

ראג'י מנסור: האחריות מהיום והלאה היא של הממשלה.

ראג'י מנסור: על המדינה לשאת בנטל הזה ולסבסד את זה כראוי.

ראג'י מנסור: על מנת לפתח יותר, על מנת לתחזק יותר, על מנת להמשיך ביתר-שאת בעבודה אנחנו צריכים את העזרה הזאת.

ראג'י מנסור: זאת החובה של המדינה, איך שתראה לנכון לתת ולפתח, ולא רק כדי להשאיר את המצב כמו שהוא היום אלא לפתח אף יותר.

ראג'י מנסור: לא לחשוש: הנה יש לנו עוד מכללה כאן באעבלין, יש לנו עוד מכללה בסח'נין – ואני מכיר את הרגישות של המכללות בצפון, הרגישות של אוניברסיטת חיפה והניסיון שלנו גם בנצרת.

ראג'י מנסור: במשך שנים יש החלטת ות"ת להקים מכללה בנצרת, יש הסכמה של חברי הכנסת הערבים - - -

מוחמד בשיר: יש גם הסכמה של יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות.

ראג'י מנסור: ובאה שרת החינוך ואומרת לראש העיר: "אין לי זמן לשבת ולדון בהקמת מכללה בנצרת" – למרות שכל העבודה נעשתה כבר.

ראג'י מנסור: זה מדאיג אותנו וגם מאותת לנו על כוונות לא טובות.

ראג'י מנסור: אני חוזר ואומר שהעשייה שלכם מבורכת.

ראג'י מנסור: אנחנו מעודדים אתכם גם כאנשי ציבור וכעמותות וכאנשי שלטון מקומי, אנחנו אתכם.

ראג'י מנסור: נשמח לראות אתכם מתקדמים יותר ויותר.

ראג'י מנסור: בסופו של דבר זה משרת את החברה שלנו.

אליאס שקור: התינוק שנולד הוא רעב מאוד וצריך לבוש, מזון ומקום מגורים.

אליאס שקור: אני מדבר על האוניברסיטה שלנו.

מגלי והבה: כמו שאמר ז'בוטינסקי.

אליאס שקור: אנחנו צריכים עדיין את עזרתכם.

אליאס שקור: ולא כחסד אלא זאת חובה, ליצור בישראל דוגמה לקיום ביחד, לכיבוד השוני ולאיחוד המשאבים כדי להגיע לעתיד משותף לילדינו.

אליאס שקור: תודה.

אילן שלגי: אני מבקש להודות לך ולצוות הנפלא שלך.

אילן שלגי: יש לך פה אנשים צעירים נפלאים שעוזרים לך למשוך את העגלה הזאת.

אילן שלגי: כלומר אתה מושך והם דוחפים במעלה ההר.

אליאס שקור: אני הולך אחריהם.

אילן שלגי: אנחנו נצא מפה כשגרירים שלכם.

אילן שלגי: את היכולת הצנועה שלנו לסייע אנחנו בהחלט נביא לידי ביטוי.

אילן שלגי: תודה רבה גם על הדברים שאתה ציידת אותנו בהם.

אילן שלגי: אני רואה כאן ספר שאני בטוח שאני איהנה לקרוא אותו.

אליאס שקור: הספר תורגם כבר ל-28 שפות.

אליאס שקור: את כל ההכנסה מהספרים שלי אני תורם למפעל הזה, אבל זה לא מספיק.

אליאס שקור: סיכום הסיור בחינוך במגזר הערבי

אילן שלגי: היינו כל היום אורחים של ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי.

אילן שלגי: כעת אנחנו מסכמים את היום הזה וגם נרצה לשמוע דברים נוספים שאולי לא ראינו במהלך הסיור.

אילן שלגי: יש לי גם כמה שאלות שאולי אשאל בהמשך.

אילן שלגי: מר ראג'י מנסור, בבקשה.

ראג'י מנסור: תודה רבה.

ראג'י מנסור: אנחנו הכנו חומר לוועדה, כולל מחקר שאני אתייחס אליו.

ראג'י מנסור: אנחנו נחלק את זה לחברי הוועדה אחרי האוכל.

ראג'י מנסור: יש לי גם הצעה לוועדה מה ניתן לעשות כדי לקדם את הנושא הזה.

ראג'י מנסור: היום בסיור הכוונה שלנו היתה בין היתר גם לראות את המצב בשטח.

ראג'י מנסור: כל הזמן אנחנו מעלים את הנושאים וגם מציעים אלטרנטיבה לבקשות שלנו.

ראג'י מנסור: היום אני רוצה להתמקד ב-6-7 נושאים.

ראג'י מנסור: אני מקווה מאוד שיושב-ראש הוועדה וחברי הוועדה יכללו חלק מהם בסיכום של הדיון וכולנו נעקוב ביחד אחרי מימוש הנושאים שאני אתייחס אליהם.

ראג'י מנסור: קודם כול ראינו את בית-הספר היסודי בסח'נין.

ראג'י מנסור: נכון שלא כל בתי-הספר נראים רע כל-כך אבל אם אני מסתכל על הכפרים הלא מוכרים בנגב, כולם כך.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לחלק מהם גם את זה אין.

ראג'י מנסור: נכון.

ראג'י מנסור: אבל גם בכפרים המוכרים בנגב חלק מבתי-הספר נראים כך, וכך גם במג'ד אל כרום, ויש אפילו כמה חדרים כאלה בנצרת ובאום אל-פחם.

ראג'י מנסור: אנחנו רצינו מזמן לפתור את בעיית המבנים.

ראג'י מנסור: לצערנו זה עדיין לא נפתר.

ראג'י מנסור: לממשלה היתה תוכנית טובה שהכריזו עליה לפני שנתיים, וזו השנה השלישית למימושה.

ראג'י מנסור: אנחנו ראינו בה פתרון לבעיית מצוקת המבנים במגזר הערבי.

ראג'י מנסור: התוכנית דיברה על 4,300 חדרים בכל הארץ, כאשר מהם 1,000 חדרים בשיטת ה-PFI שבינתיים הוקפאה ובוטלה.

ראג'י מנסור: אנחנו מבקשים מהממשלה להפשיר את 720 החדרים המיועדים למגזר הערבי מתוך ה-1,000.

ראג'י מנסור: לא נתנו את זה במתנה ולא אחרי חלום יפה אלא זה צורך אמיתי.

ראג'י מנסור: הילדים מחכים לחדר ללמוד בו.

ראג'י מנסור: אנחנו מבקשים שהממשלה תקצה תקציב חלופי, לא איכפת לנו מהיכן: ממפעל הפיס, ממשרד החינוך, מהממשלה.

ראג'י מנסור: שהיא תממש כבר השנה, תחליף את ההרשאות התקציביות של ה-PFI שקיבלו הרשויות המקומיות בתקציב חלופי אחר.

מוחמד בשיר: מה ההודעה של הממשלה תפתור, שמתוך 700 חדרים שבכל זאת יבנו השנה 400 יבנו במגזר הערבי?

ראג'י מנסור: לצערי כל פעם אני שומע משהו אחר.

ראג'י מנסור: אמרו לנו: במקום ה-720 או ה-1,000 בשיטת ה-PFI הם יבנו 600, זאת התשובה שקיבלנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השרה אמרה בכנסת שהיא בונה 400 חדרים במגזר הערבי מתוך כל מה שייבנה השנה.

ראג'י מנסור: 400 חדרים זה חלק מההתחייבות של משרד החינוך.

ראג'י מנסור: היא הרי כבר התחייבה לבנות 1,000 חדרים.

ראג'י מנסור: עד עכשיו היא בנתה 230 חדרים במגזר הערבי, הרשאות תקציביות, לא כולל תקציב השנה הנוכחית.

ג'עפר פרח: המחסור כפי שדווח לוועדות החומש הוא של 1,500 כיתות.

ראג'י מנסור: בואו נלך על נוסחה משותפת לכולנו: שיממשו את מה שהתחייבו בתוכנית התלת-שנתית לבינוי, כולל במגזר הערבי.

ראג'י מנסור: התחייבו לבנות במגזר הערבי 1,600 חדרים בשלוש שנים.

ראג'י מנסור: האסטרטגיה שלנו בוועדת המעקב לא לדרוש משהו חדש אלא לדרוש שיקיימו את מה שהבטיחו.

ראג'י מנסור: בצד הזה הבטיחו 1,600 חדרים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כמה כיתות מה-1,600 נבנו עד עכשיו?

ראג'י מנסור: מזה נבנו עד עכשיו 400 חדרים, כולל 220 של מפעל הפיס.

ראג'י מנסור: עד סוף דצמבר יסיימו את 220 החדרים והשאר במימון של משרד החינוך.

ראג'י מנסור: בסך הכול נבנו 400 ומשהו חדרים.

ואסל טאהא: זה מדביק את קצב הריבוי הטבעי?

מוחמד בשיר: בשביל להדביק את קצב הריבוי הטבעי צריך לבנות כל שנה תוספת של 4%.

ראג'י מנסור: כשמגישים תוכנית מדברים תמיד רק על המחסור העכשווי.

ראג'י מנסור: אולי בכיתה הזאת יש לאכלס עוד 5 תלמידים אבל בין כה וכה הממוצע במגזר הערבי הוא 29 תלמידים בכיתה לעומת ממוצע של 26 תלמידים בכיתה במגזר היהודי.

ראג'י מנסור: אנחנו נמצאים בכיתות צפופות יותר.

ראג'י מנסור: שמענו מה שהתלמידים בסח'נין אמרו.

ראג'י מנסור: זה התקציב של הרה-ארגון וזה חשוב.

ראג'י מנסור: זה לא קוסמטיקה, לא על מנת לצבוע את הקירות.

ראג'י מנסור: מה שבנו פעם לא מתאים לצרכים היום.

ראג'י מנסור: יש לנו ישובים שהיו יכולים להפעיל יום חינוך ארוך אך לא יכלו לממש את זה בגלל המצב הפיזי בתוך בתי-הספר, כי אין מקום לקיים את הפעילויות.

ראג'י מנסור: מה הרה-ארגון אומר?

ראג'י מנסור: להתאים את המצב היום לפרוגרמה הנכונה, רק זה.

ראג'י מנסור: לפעמים אנחנו לא מוצאים אפילו מספיק חדרי שירותים בתוך בתי-הספר, לפעמים יש בעיות חשמל בבתי-ספר, הבעיות נערמות עד אין-סוף.

ראג'י מנסור: הממשלה הקצתה 10 מיליון שקל לג'עפר בתקציב החדש, זה לערבים וליהודים, לכולם, במקום 90 מיליון שקל.

ראג'י מנסור: אז כאן באמת כולם מודאגים, גם במגזר היהודי.

ראג'י מנסור: אני אומר: צריך לתת גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי.

ראג'י מנסור: אם זה צרכים של שני המגזרים אז צריך לתת לשני המגזרים.

ראג'י מנסור: אם היהודים יקבלו – זה גם לטובת הערבים, ואם הערבים יקבלו – זה גם לטובת היהודים.

ראג'י מנסור: פעם שאלו אותי בתוכנית טלוויזיה: אם לא נותנים ואתה כל הזמן רק מדבר ומדבר אז מה יהיה?

ראג'י מנסור: ואני אומר, יהיה מה שסיפרו לנו שקורה בסח'נין, תיגבר בעיית הסמים.

ראג'י מנסור: בעיית הסמים נובעת מבעיית הנשירה.

ראג'י מנסור: העבריינות ופשיעת הסמים הרי לא יודעת גבולות.

ראג'י מנסור: פושע מנצרת מגיע לנצרת עלית, ופושע מנצרת עלית מגיע לנצרת.

מוחמד בשיר: שיתוף הפעולה הפורה ביותר בין יהודים וערבים הוא בתחום העבריינות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בתחום הפשיעה עשו שלום כבר מזמן.

ראג'י מנסור: לכן אני מדגיש את הנקודה הזאת.

ראג'י מנסור: תוכנית החומש: שרת החינוך למדה כבר שיש תוכנית חומש ואמרה: הנה, אנחנו לא מקצצים.

ראג'י מנסור: אז עם כל הכבוד, קודם כול כן מקצצים בתוכנית החומש.

ראג'י מנסור: תבדקו, אתם חברי כנסת, אתם מצביעים על התקציבים.

ראג'י מנסור: השנה הוקצו 29 מיליון שקל לתחום הפדגוגי במקום 50 מיליון שקל.

מוחמד בשיר: מתוך ה-50 מיליון שקל שהוכרזו, שבסוף היו 43 מיליון שקל, קיצצו את זה עכשיו ל-29 מיליון שקל.

אילן שלגי: יש כבר החלטה על המשך תוכנית החומש?

ראג'י מנסור: זה מה שאני מבקש.

ראג'י מנסור: עם כל הבעייתיות של תוכנית החומש, היתה לנו הסתייגות איך לממש את תוכנית החומש ומי יפעל בתוכנית החומש, איך לייעל את ניצול המשאבים שהשגנו בתוכנית החומש.

ראג'י מנסור: לא שמעו בקולנו, לא רצו.

ראג'י מנסור: אין אנשים במשרד החינוך שיפעלו ישירות על מנת לתמוך בבתי-הספר.

ראג'י מנסור: נמצא איתנו מפקח מחוזי והוא יודע את זה טוב מאוד, הוא גם חבר הנהלה.

ראג'י מנסור: אז הביאו קבלנים מבחוץ והקבלנים דואגים רק להעשיר בכמה שעות עזרה.

ראג'י מנסור: זה לא פותר לנו את הבעיה.

ראג'י מנסור: מה שיפתור לנו את הבעיה מבחינה מקצועית זה לבוא ולפתח את הצוות שנמצא במגע יום-יומי עם התלמידים, זה מה שחסר לנו, ולא שיביאו לנו כוחות מבחוץ.

ראג'י מנסור: כל הזמן התרענו.

ראג'י מנסור: תוכנית החומש מסתיימת השנה אבל אני מבקש להפוך את התקציב של תוכנית החומש לתקציב רגיל של החינוך הערבי על מנת שנוכל להמשיך בתוכניות שכבר התחלנו בהן ולפתח תוכניות חדשות.

ראג'י מנסור: בלי זה אי אפשר להמשיך.

ראג'י מנסור: עוד שני נושאים בעניין הצרכים.

ראג'י מנסור: ראשית, בעניין החינוך המיוחד.

ראג'י מנסור: כוועדת מעקב לענייני החינוך הערבי אנחנו עזרנו למשרד החינוך.

ראג'י מנסור: משרד החינוך אומר שיש לו כוונות טובות לתת שוויון בשעות השילוב.

ראג'י מנסור: היה פער עצום של כ-20,000 שעות לפי תוכנית החומש – אני הייתי גם חבר בוועדת תוכנית החומש שבדקה את הנושא הזה.

ראג'י מנסור: אמרו: בסדר אבל אין לנו משאבים.

ראג'י מנסור: עתרנו לבג"ץ ובבג"ץ משרד החינוך התחייב ל-16,000 שעות, להזרים כל שנה 4,000 שעות נוספות למערכת.

ראג'י מנסור: השנה השעות הועברו באיחור של 3 חודשים, בניגוד להחלטת בג"ץ.

ראג'י מנסור: למה משרד האוצר לא מזרים כסף למשרד החינוך?

ראג'י מנסור: מה זה, אני צריך להיות גם אחראי לקשר בין משרדי הממשלה?

ראג'י מנסור: במשך 3 חודשים הילדים היו בבית וההורים התקשרו אלינו, אל המפקחים במחוז, יום-יום, עד שהשעות הגיעו בסוף נובמבר.

ראג'י מנסור: אני מבקש שהעניין הזה יוסדר.

ראג'י מנסור: דבר נוסף, רצו לקצץ בהסעות לחינוך המיוחד.

ראג'י מנסור: החינוך הרגיל פחות איכפת לנו, הרשויות יתמודדו עם זה, למרות שזה קשה, אבל איכפת לנו החינוך המיוחד.

ראג'י מנסור: יש לנו תלמידים עם לקויות שמוגדרות קלות אבל זקוקים לכיתות שילוב.

ראג'י מנסור: תארו לעצמכם ילד לקוי למידה בכיתה א', איך הוא ייסע ממקום למקום?

ראג'י מנסור: הרי הוא לא יגיע לבית-הספר.

ראג'י מנסור: רצו להוריד את ההסעות.

ראג'י מנסור: אנחנו במאמץ גדול החזרנו את זה אבל אני רוצה לדאוג גם להסעות לחינוך המיוחד.

ראג'י מנסור: כל תלמיד שמוגדר כזקוק למסגרת חינוך מיוחד יקבל הסעות מאורגנות, אי אפשר אחרת.

ראג'י מנסור: אנחנו עובדים בשטח ומכירים את המצוקה הזאת.

ראג'י מנסור: בעניין המִצְרָף, שמעתם הסבר טוב מאוד מהתלמידים.

ראג'י מנסור: אני לא אוסיף כעת, מה גם שיהיה על כך דיון בוועדה.

ראג'י מנסור: אנחנו גם נסביר את העמדה שלנו.

ראג'י מנסור: אבל כדאי שתשימו לב שזה קודם כול תהליך ואי אפשר לשפוט בשנה אחת האם אנשי הפריפריה הרוויחו ממנו או לא.

ראג'י מנסור: מר ג'עפר פרח חקר את הנושא הזה והוציא מסמך.

ראג'י מנסור: הוא כתב שהילדים מהפריפריה מגויסים ולכן עדיין לא השתמשו בזה.

ראג'י מנסור: רק עוד שנתיים או שלוש שנים הם ישתמשו בזה.

ראג'י מנסור: גם הם ייהנו, לא רק התלמידים הערבים.

ראג'י מנסור: כפי שאמרה התלמידה, אנחנו נותנים את התלמידים הטובים ביותר.

ראג'י מנסור: מה פלא שנכנסו לפקולטות ה"יוקרתיות".

ראג'י מנסור: אנחנו כחברה צריכים את השירותים של האנשים האלה.

ראג'י מנסור: מי יעסוק בריפוי בדיבור?

ראג'י מנסור: עולה מרוסיה לא יכול לעשות את זה, הוא לא יכול לתקשר עם הילדים שלנו בעלי הצרכים המיוחדים.

ראג'י מנסור: בכל הנגב אין אף מרפא בדיבור ערבי אחד והאוכלוסייה שלנו סובלת.

אילן שלגי: אתה מתכוון לקלינאי תקשורת.

ראג'י מנסור: אם התלמידים שלנו לא נכנסו לאוניברסיטאות אז צריך לעשות תוכנית על מנת להביא אותם, על מנת להכשיר אותם ולהחזיר אותם לשטח כדי שיוכלו לשרת את החברה שלנו.

ראג'י מנסור: חומר על הנושא האסטרטגי הכבד הזה אתם תקבלו בהמשך, כולל מחקר.

ראג'י מנסור: אנחנו בדקנו, וגם ועדות אחרות בדקו את המבנה הארגוני הקיים של משרד החינוך.

ראג'י מנסור: כולכם יודעים את השיטה, זה פועל כך גם בישראל וגם במדינות אחרות בעולם, שיטת המירכוז (centralization) והביזור (decentralization).

ראג'י מנסור: זה נהוג בארצות-הברית, בבריטניה ובמדינות נוספות.

ראג'י מנסור: בישראל עשו את זה כלפי המגזר הערבי רק למחצה.

ראג'י מנסור: העבירו את המפקחים הכוללים, כמו מר מחמוד דיאב – אצל היהודים עכשיו כבר אין העברה אלא זה בדרגה של האצלת סמכויות.

ראג'י מנסור: יש הבדל עצום בין העברה והאצלה – אבל את הפיקוח המקצועי השאירו אצל מי שנקרא "הממונה על חינוך לערבים".

ראג'י מנסור: זה פיקוח מקצועי, זה לא תשתית מקצועית, פיקוח מקצועי – חצי משרה של אנגלית אולי או משרה של מתמטיקה לכל המגזר הערבי.

ואסל טאהא: גם היסטוריה.

ראג'י מנסור: לכל המגזר הערבי.

ראג'י מנסור: לא רואים אותו כמעט בכלל.

ראג'י מנסור: המפקחים הכוללים, כדי שתהיה להם תוכנית יעילה להתערב בבית-הספר, צריכים את הכוח הזה.

ראג'י מנסור: הם יודעים לעשות תוכניות אבל אין להם סמכויות.

ראג'י מנסור: יש נתק מוחלט, זה שייך למקום אחד וזה שייך למקום אחר, וכל זה פרט להתערבות הפוליטית וההתערבות של השב"כ בעניינים מינהליים.

ראג'י מנסור: כל הדבר הזה לא תקין.

ראג'י מנסור: יש היום הכרה מכל המנכ"לים הקודמים של משרד החינוך, אני ישבתי איתם והם אמרו לי: משום מה יש מישהו שרוצה להחזיק את החינוך הערבי ביד.

ראג'י מנסור: אז אנחנו בדקנו.

ראג'י מנסור: עשינו סקר דעת קהל של כל האוכלוסייה הערבית – אנחנו ניתן לכם את הסקר הזה – ויש המלצות.

ראג'י מנסור: בסקר הזה האוכלוסייה הערבית אומרת: אני רוצה מינהל לחינוך ערבי בתוך משרד החינוך, ושלא יחששו מאוטונומיה או מהיפרדות, עם מזכירות פדגוגית שמטפלת בעניינים הייחודיים של האוכלוסייה הערבית, וזאת זכות.

ראג'י מנסור: אתה ציטטת הבוקר את חוק החינוך המיוחד.

ראג'י מנסור: הוא חוק טוב מאוד, המילים שכתובות בו יפות מאוד אבל הבעיה שלנו היא עם המדיניות, עם הקריטריונים השונים שמכניסים לנו.

ראג'י מנסור: לשון החוק טובה, אין יותר טוב מלשון החוק, אבל הבעיה שלנו היא עם המדיניות.

ראג'י מנסור: אני מציע לחברי הוועדה קודם כול לעיין בסקר, בהמלצות הסקר, ולהמליץ למשרד החינוך לשבת איתנו על מנת לדון בהצעה שלנו.

ראג'י מנסור: המנכ"לית בירכה ואמרה שהיא מוכנה אבל אם תבוא במקביל גם המלצה של ועדת החינוך והתרבות של הכנסת זה יהיה טוב ויפה.

ראג'י מנסור: דבר אחרון זה עניין התכנים.

ראג'י מנסור: התלמידים בסח'נין אולי לא הספיקו לדבר על זה.

ראג'י מנסור: אי אפשר היום לשלול מחברה שלמה ללמוד את היסטוריית האמת שלה.

ראג'י מנסור: אי אפשר רק שהפקידים יביאו תוכניות ולהגיד: זה מה שתלמדו בבתי-הספר הערבים.

ראג'י מנסור: אי אפשר.

ראג'י מנסור: אם מלמדים על זה בבתי-ספר יהודיים אז צריכים ללמוד על זה גם בבתי-ספר ערביים.

ראג'י מנסור: אנחנו כוועדת מעקב הכנו אלטרנטיבה לתוכניות לימודים בשני מקצועות הנוגעים באופן ייחודי למגזר הערבי: בהיסטוריה ובאזרחות.

ראג'י מנסור: יש לנו גם את תוכנית החינוך לזהות לאומית מכיוון שאנחנו מאמינים שמי שיודע את הזהות הלאומית שלו קל לו יותר להבין את האחר, קל לו יותר לחיות עם האחר.

ראג'י מנסור: אבל בלי להרהר על הזהות שלי, זה קשה.

ראג'י מנסור: אנחנו מוכנים לשבת עם משרד החינוך ולדון על ההצעות שלנו.

ראג'י מנסור: אני מציע שיישבו איתנו ואולי נגיע לתוכנית משותפת על מנת ללמד את הילדים שלנו בהתאם לתכנים החדשים שאנחנו מציעים.

מוחמד בשיר: אדוני היושב-ראש, אני מציע שנשמע עוד שני אנשים בקיצור נמרץ, גם את מר ג'עפר פרח וגם את מר פאדי אבו יונס יושב-ראש התאחדות הסטודנטים הערבים.

מוחמד בשיר: חבל שמר מועין ערמוש יושב-ראש ועד ההורים לא נשאר.

מוחמד בשיר: בקיצור בבקשה.

ג'עפר פרח: אני מנהל מרכז מוסאוא לזכויות האזרחים הערבים בישראל וחבר הנהלה בוועדת המעקב לענייני החינוך הערבי.

ג'עפר פרח: אני חושב שזה סיור חשוב מאוד.

ג'עפר פרח: אני מברך את הוועדה שיצאה לסיור הזה, את כל חברי הכנסת שלקחו בו חלק.

ג'עפר פרח: אני רוצה להדגיש כמה דברים, בנוסף למה שהציג מר ראג'י מנסור.

ג'עפר פרח: אני חושב שהבעיה הקריטית – אתם ראיתם אותה בבית-הספר היסודי בסח'נין – היא הבעיה של בניית כיתות.

ג'עפר פרח: כפי שנאמר, במשך 5 שנים לא נבנו כיתות בסח'נין.

אילן שלגי: כשאתה מדבר על כיתות, אולי תוכל להתייחס, שמענו במשך היום על מפעל הפיס.

אילן שלגי: האם לרשויות הערביות אין ייצוג במפעל הפיס?

אילן שלגי: האם מפעל הפיס בכלל לא מתייחס למגזר הערבי?

טלב אלסאנע: יש את ההתחייבות של מפעל הפיס לבנות 2,360 כיתות במסגרת התכנון הארצי, בנוסף להתחייבות של משרד האוצר לבניית 1,000 כיתות וההתחייבות של משרד החינוך ל-900 כיתות.

טלב אלסאנע: זאת היתה כל התוכנית.

טלב אלסאנע: מפעל הפיס לא בנה בגלל שהיה לו ויכוח עם משרד האוצר עד שלאחרונה הגיעו להסכם.

טלב אלסאנע: עד כה מתוך 2,360 כיתות מפעל הפיס בנה 700 כיתות.

ראג'י מנסור: גם הנהלים מקשים.

ג'עפר פרח: אני לא רוצה להתייחס ל-PFI ולכל הסיפור המוכר הזה שצריך לטפל בו, ואולי ישתחרר משהו השנה.

ג'עפר פרח: אבל צריך להתייחס לתחילת הדיון שהתקיים על הפרדת התקציב.

ג'עפר פרח: הדיון הזה נדחה.

ג'עפר פרח: אני חושב שחשוב מאוד לאפשר, במיוחד במצב של הרשויות המקומיות הערביות שלא יכולות לקבל את הכסף ולהזרים אותו לבנייה, לאפשר סעיף תקציבי נפרד לפיתוח.

ג'עפר פרח: לא רק למשכורות של המורים אלא גם לפיתוח.

ג'עפר פרח: זה בסמכות של הוועדה ואלה דבר שאתם יכולים לקדם מהר ככל היותר.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, מה שאומר מר ג'עפר פרח הוא דבר חשוב מאוד וצריך להדגיש את זה.

טלב אלסאנע: לאור המצוקה של הרשויות המקומיות – יש יותר מ-30 רשויות מקומיות שלא משלמות שכר - - -

אילן שלגי: הוא מבקש שיהיה כסף צבוע.

אורי אריאל: לא צבוע אלא בחשבון נפרד.

טלב אלסאנע: היום מכוח חוק המשכורות חסינות ואי אפשר לעקל אותן.

טלב אלסאנע: הבקשה היא שגם את התקציבים המיועדים לבנייה במוסדות החינוך אי אפשר יהיה לעקל והם ילכו אך ורק לחינוך.

קריאה: היום יש אפשרות לראש רשות לפתוח לכל פרויקט כזה חשבון נפרד.

אורי אריאל: אבל הוא לא רוצה.

אורי אריאל: אם אין לו כסף הוא לא רוצה.

אילן שלגי: אני רוצה להזכיר לחברי הוועדה שלפני 3 שבועות היה לנו דיון בוועדה בנושא הזה כאשר משרד החינוך ביקש מאיתנו לאשר כללים כדי שיהיו חשבונות נפרדים ברשויות המקומיות.

אילן שלגי: אנחנו לא אישרנו את הכללים האלה משום שבאותם ימים נציגי משרד החינוך לא הגיעו לוועדה ולכן סירבנו לאשר.

אילן שלגי: אנחנו נחזור לזה בקרוב.

אילן שלגי: עכשיו נציגי משרד החינוך כבר מגיעים לוועדה, גם היום הגיע נציג נכבד של המשרד, ואנחנו בקרוב נאשר את זה.

ג'עפר פרח: בהצעה שעומדת עכשיו על שולחן הוועדה אין התייחסות לתקציב הפיתוח.

ג'עפר פרח: אני מציע שבהסתייגויות במסגרת החקיקה יתווסף גם נושא הפיתוח של כיתות.

ג'עפר פרח: הנושא השני שאני מציע שהוועדה תקיים עליו דיון, היה דוח שהוגש למשרד החינוך ולמועצה להשכלה גבוהה על העדפה מתקנת וטיפול לעידוד השכלה גבוהה למגזר הערבי.

ג'עפר פרח: היום רק כ-9% מהסטודנטים באוניברסיטאות הם סטודנטים ערבים.

ג'עפר פרח: אני לא בטוח שהמִצְרָף הוא הדבר הכי טוב.

ג'עפר פרח: היה דוח שהונח על שולחן המל"ג ואושר, תקצוב חלקי ביותר.

ג'עפר פרח: במכינות מספר הסטודנטים הערבים הוא שולי.

ג'עפר פרח: כל הנושא הזה של המכללה, של מה שראינו כאן – משרד החינוך והמל"ג עשו תוכנית לפיתוח ההשכלה הגבוהה ופתחו יותר מ-30 מכללות בכל הארץ אך הם פסחו על האוכלוסייה הערבית.

ג'עפר פרח: אני חושב שכדאי להביא את המועצה להשכלה גבוהה ולקיים דיון בנושא הזה, מה מל"ג עושה כדי להעלות את שיעור הסטודנטים הערבים.

ג'עפר פרח: הם עושים שיטות אחרות לקבלה לאוניברסיטאות של תושבי עיירות פיתוח ואני חושב שגם כאן צריך להציג שיטות אחרות.

ג'עפר פרח: הנושא השלישי שאני מציע לקיים עליו דיון הוא נושא תקציב התמיכות.

ג'עפר פרח: אנחנו בדקנו את תקציב התמיכות של הממשלה בכלל וכמה ממנו הולך לעמותות.

ג'עפר פרח: מצאנו ש-1.5% מסך התמיכות הממשלתיות – שזה 3-3.5 מיליארד שקל – מגיע לארגונים ערביים.

ג'עפר פרח: במשרד החינוך הסעיף הכמעט יחיד שהוקפא בתקציב התמיכות הוא סעיף התמיכות בארגוני חינוך ערבים.

ג'עפר פרח: המוסד הזה יכול היה להגיש בקשה ולקבל תמיכה ממשרד החינוך, ולא רק מאר אליאס.

ג'עפר פרח: אני חושב שכדאי להזמין את המשרד ולבקש הסבר איך הם מחלקים את התמיכות שלהם.

ג'עפר פרח: בסמכות הוועדה לבקש את ההסבר, לדעת את הקריטריונים ולברר למה ארגוני חינוך ערביים לא מקבלים כמעט שום תמיכות במשרד החינוך.

אילן שלגי: אני מכיר גם קבוצות יהודיות שצועקות בקול רם על כך שהן מקופחות בתקציבי התמיכות.

ג'עפר פרח: אנחנו היום בקואליציה עם הרפורמים בעניין הזה.

טלב אלסאנע: צריך לקיים דיון מקיף בנושא הזה, מה הקריטריונים, מה הפרמטרים, איך קובעים.

ג'עפר פרח: לגבי תוכנית החומש, זה אכן תוכנית שהתווספה לתקציב.

ג'עפר פרח: אנחנו במוסאוא בדקנו ביחד עם ועדת המעקב את הביצוע.

ג'עפר פרח: חברים, כדאי שיוזמן משרד החינוך באמצע השנה, לא בסוף השנה, ויאמר כמה המשרד ביצע, כמה כסף הוצא.

ג'עפר פרח: בין מה שבוצע בפועל ובין מה שהוקצב יש פער גדול.

ג'עפר פרח: בסוף השנה כאשר ועדת הכספים אישרה את התקציב התברר שכמעט 40% מהתקציב שהוקצה לתוכנית החומש – זאת תוכנית שנועדה לגשר על פערים – לא נוצל.

ג'עפר פרח: אני לא מדבר על בניית כיתות, אני מדבר על תוכניות פדגוגיות, 50 מיליון שקל.

ג'עפר פרח: תסתכלו השנה בהצעת התקציב ותראו שהתקציב לתוכניות פדגוגיות קוצץ ל-29 מיליון שקל, והיה גם קיצוץ בבניית כיתות – לא נשאר כמעט כלום מתוכנית החומש.

ג'עפר פרח: אני מציע שגם בנושא הזה תתקיים ביקורת צמודה ביותר, כמעט כל חודש להביא את האנשים, שייתנו דיווח, יגידו מה החסמים, ולבצע את הפרויקטים.

ג'עפר פרח: מה שנעשה בנושא הזה, בתמיכות ובדברים אחרים, במיוחד עם החרדים, אפשר לעשות את זה גם עם הערבים.

ג'עפר פרח: העבירו תקציבים גדולים אבל במקום להשאיר אותם כתקציבי תמיכות לפרויקטים מיוחדים העבירו אותם לגוף התקציב.

ג'עפר פרח: אני חושב שוועדת החינוך והתרבות יכולה לנסות לשכנע את משרד החינוך לפחות להכניס את התקציבים האלה שהתווספו – לא גישרו על פערים אבל הם התווספו לתקציב של האוכלוסייה הערבית – להכניס אותם לגוף התקציב ולא להשאיר אותם כך באוויר.

ג'עפר פרח: היום אין להם אבא בעצם ואפשר תמיד לחסל אותם.

ג'עפר פרח: אני חושש שבשנה הבאה זה יחוסל.

ג'עפר פרח: תודה.

פאדי אבו יונס: צהרים טובים.

פאדי אבו יונס: האמת היא שיש הרבה דברים שהייתי רוצה לדבר עליהם אבל בשל קוצר הזמן אני לא אוכל להרחיב עליהם את הדיבור.

פאדי אבו יונס: יש לי הרבה מה להגיד על המִצְרָף ועל ההחלטה להקפיא את המִצְרָף.

אילן שלגי: אתה מייצג את אלה שכבר התקבלו לאוניברסיטה.

טלב אלסאנע: ואלה שיתקבלו.

פאדי אבו יונס: נכון, אני מייצג את אלה שהתקבלו אבל אני מגן על אלה שיבואו אחרי.

סוהא סיבאני: אני אייצג את אלה שעדיין לא התקבלו.

אילן שלגי: גם שמענו תלמידים.

פאדי אבו יונס: בקשר למִצְרָף, אני לא מאמין שזאת השיטה הכי טובה לסייע לנגישות טובה יותר לתלמידים ערבים למערכת ההשכלה הגבוהה.

פאדי אבו יונס: אני סבור שגם המִצְרָף ובעיקר הפסיכומטרי מקבעים מצב של שכבה מסוימת מן החברה שיש לה אפשרות כן להיכנס לאוניברסיטה, וזאת השכבה שיש לה משאבים, יש לה את הכסף להכין את הילדים שלה כדי שיוכלו להתקבל לאוניברסיטאות.

פאדי אבו יונס: במיוחד במצב הכלכלי הקשה כעת, המצב של העוני והאבטלה באוכלוסייה הערבית שהם חמורים אף יותר מאשר באוכלוסייה היהודית, זה בולט אף יותר ופוגע בחברה הערבית ובתלמידים הערבים יותר מאשר בציבורים אחרים שאני חושב שגם הם נפגעים.

פאדי אבו יונס: אני חושב שהיה צריך לתת הזדמנות לתוכנית המִצְרָף למשך 3 שנים.

פאדי אבו יונס: זאת תוכנית שנתקבלה בהסכמה בין שר החינוך והתרבות בזמנו, חבר הכנסת יוסי שריד, לבין ראשי האוניברסיטאות.

פאדי אבו יונס: כדי לא להגיע לשלב של חקיקה היתה הסכמה להפעיל את התוכנית הזאת למשך 3 שנים ואחר-כך לבוא ולבדוק.

פאדי אבו יונס: למען האמת, זה לא קרה.

פאדי אבו יונס: אני חושב שאי-קיום ההסכמה הזאת הוא מעילה באמון שניתן לראשי האוניברסיטאות ולשר החינוך או לשרת החינוך שבאה אחריו.

פאדי אבו יונס: אילו היו נותנים לי אפשרות להציג תוכנית מה צריכים להיות מבחני הקבלה לאוניברסיטה הייתי אומר שהדבר ההגיוני ביותר והטוב ביותר הוא לעשות הגרלה, כמו שנהוג בכמה מדינות באירופה.

פאדי אבו יונס: כל הסטודנטים יירשמו לאיזה מקצוע שהם רוצים ויעשו הגרלה ביניהם.

פאדי אבו יונס: אני חושב שזה הכי צודק.

מוחמד בשיר: תתמקד יותר בבעיות של הסטודנט הערבי.

מוחמד בשיר: במבנה החינוך הגבוה אנחנו נדון בהזדמנות אחרת.

פאדי אבו יונס: אני רוצה לדבר על נושא המלגות.

פאדי אבו יונס: כסטודנט ערבי כאשר אני רוצה לבקש לקבל מלגה יש לי נגישות ללא יותר מאשר שתי מלגות, בהשוואה לסטודנט יהודי שיש לו המון אפשרויות, יש לו 10-11 הזדמנויות לכסות את שכר הלימוד שלו מהמלגות.

פאדי אבו יונס: לי אין את האפשרות הזאת.

פאדי אבו יונס: גם בתוך המכללות – שמענו את סח'נין ואת אעבלין – אין אפשרות לקבל מלגת פר"ח וכך לכסות חלק משכר הלימוד.

פאדי אבו יונס: אני חושב שצריך לתת דחיפה בכיוון הזה, שתהיה גם לסטודנטים ערבים אפשרות לקבל מלגות.

פאדי אבו יונס: באוניברסיטה יש לנו כסטודנטים גם בעיה להשיג חדר במעונות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אולי תפרט על המלגות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יכול ומה לא יכול סטודנט ערבי לקבל?

פאדי אבו יונס: חלק מהמלגות מתנות תנאים, שאתה יכול לגשת אליהן רק אם עשית שירות צבאי.

ראג'י מנסור: יש מלגה של המועצה להשכלה גבוהה והקריטריונים שם רובם לא נוגעים למגזר הערבי.

אילן שלגי: זה לעולים חדשים, לתושבי ישובים מסוימים, לישובים בקו העימות.

ראג'י מנסור: אם נוסיף לקריטריונים האלה גם תלמידים שבאים מישובים מאשכול אחת או מאשכול שתיים אז זה ישרת את האוכלוסייה הערבית.

מוחמד בשיר: אני מתנצל שאני חייב ללכת.

מוחמד בשיר: אני מאחל לכם ארוחה טעימה ונסיעה טובה.

אילן שלגי: אנחנו מודים לך על הארגון, חבר הכנסת ברכה.

סוהא סיבאני: אני רוצה להדגיש, מעבר למלגות, שהן חשובות מאוד, יש מיליון ואחד דברים שהסטודנט הערבי נתקל בהם כאשר הוא נכנס בין כתלי האוניברסיטה.

סוהא סיבאני: הוא רואה לפניו הרבה מאוד מכשולים ואין די תמיכה מארגונים שיכולים להעצים אותו, לעזור לו ולתמוך בו במשך הלימודים.

סוהא סיבאני: בדוח ועדת משנה של הוות"ת שאושר ותוקצב, למרות שהתקצוב לא מומש לגמרי, נכתבו כל מיני המלצות איך אפשר לתמוך בסטודנט הערבי.

סוהא סיבאני: מלגות זה דבר אחד, בעיית שפה זה דבר שני, קבוצה רְאוּיָת קידום זה דבר שלישי.

סוהא סיבאני: האוכלוסייה הערבית הרי אמורה להיות קבוצה רְאוּיָת קידום וצריכה להיות מכינה מיוחדת לאוכלוסייה הערבית.

סוהא סיבאני: כל זה יכול לעזור לסטודנט הערבי.

סוהא סיבאני: ציינת קודם כאשר היינו בבית-ספר בסח'נין שוועד ראשי האוניברסיטאות מבטיח להציג לך נתונים עד חודש אוגוסט.

סוהא סיבאני: כאילו זה יכול לשקף לך האם הסטודנטים שנכנסו בשיטת המִצְרָף הצליחו או לא הצליחו והאם השיטה נכשלה או הצליחה.

סוהא סיבאני: אגיד לך כבר כעת שהנתונים האלה לא יתנו לך שום תשובה כי יש מיליון ואחד גורמים אחרים שישפיעו, על הסטודנט הערבי במיוחד.

סוהא סיבאני: הוא נכנס לאווירה חדשה לגמרי, לשיטת לימוד שונה לגמרי, לשפה חדשה, ובכלל זה כל הבעיות הפוליטיות והכלכליות שגם הן ישפיעו עליו.

אילן שלגי: ההשוואה לא תהיה בין סטודנטים ערבים ליהודים.

אילן שלגי: היא תהיה בין סטודנטים בכלל, כאלה שהצטרפו על-פי המִצְרָף ואחרים.

אילן שלגי: גם בקרב הסטודנטים הערבים הרוב, כפי ששמענו גם היום, לא מתקבלים על-פי המִצְרָף, הרוב מתקבלים על-פי הפסיכומטרי.

אילן שלגי: כלומר ההשוואה תהיה גם בין ערבים לערבים.

סוהא סיבאני: זה בדיוק מה שרציתי לציין, שההשוואה צריכה להיות בין ערבים לערבים.

יוסף לוי: שמחתי מאוד להשתתף בסיור הזה.

יוסף לוי: חזרתי למקורותי כי כאן גידלתי וכאן גדלתי, במחוז הצפון, בין השנים 1976-1988.

יוסף לוי: אני כמובן מכיר חלק מהאנשים.

יוסף לוי: אני האיש שקלט את הערבים לעבודת המשרד וכך נענינו לפניות של השטח.

יוסף לוי: מה ששמעת היום מיושב-ראש ועדת המעקב – אז היה מצב שונה לגמרי.

יוסף לוי: השטח ביקש להשתלב בעבודת המחוז.

יוסף לוי: שאלו את מנהל המחוז האם הוא יואיל והוא אמר: בשמחה.

יוסף לוי: קלטנו את המגזר הערבי.

יוסף לוי: מר מחמוד דיאב היה איתנו.

יוסף לוי: אז היו לנו כוונות טובות מאוד.

יוסף לוי: אני שמח לומר שבמשך השנים היו מעשים והיום כבר ראיתי תוצאות.

יוסף לוי: אני רוצה לדבר דווקא על המחצית המלאה של הכוס.

יוסף לוי: היה לנו קשה מאוד לגייס את הבנות לבתי-הספר באותן שנים, ב-1976, והיום אין שום בעיה בלימודים של בנות שניגשות לבחינות הבגרות ולומדות עד סוף כיתה י"ב.

יוסף לוי: יתרה מזאת, מי שמאכלס את כיתות ההנדסאים זה בעיקר בנות, ובמדעים יש יותר בנות מאשר בנים.

יוסף לוי: בציוני בגרות אין הבדל בין בנים לבין בנות, ולא רק בגרות רגילה אלא בגרות איכותית, 5 יחידות בפיזיקה, כימיה, מתמטיקה, מדעים וכן הלאה.

יוסף לוי: זה שינוי דרמטי שחל בתוך 25 שנים.

יוסף לוי: באותם ימים לפני 25 שנים היה לנו קשה לדובב תלמידים ומורים להציג את הבעיות שלהם.

יוסף לוי: היום שמענו שהם דיברו באופן חופשי מאוד וקואופרטיבי מאוד, טוב מאוד.

יוסף לוי: קרה משהו טוב שאיפשר להם לבטא את מה שהם מבקשים.

יוסף לוי: אני חושב שכל הדברים שהחברים אמרו כאן הם חשובים מאוד אבל אל מול הדברים שאתם מפנים ליושב-ראש הוועדה, ברשותך אני רוצה להפנות דברים אליהם, אל המחנכים ואל המנהלים.

יוסף לוי: יש נושא שנקרא הכשרת מורים, יש נושא שנקרא בחירות מנהלים, יש נושא שנקרא בתי-ספר בניהול עצמי, תוכניות עבודה פדגוגיות.

יוסף לוי: בידכם הדבר, בידכם המפקחים, המפקח על המחוז.

קריאה: בסמכותנו גם לבחור מנהלים?

יוסף לוי: אינני מזלזל בחומר כלל ועיקר.

יוסף לוי: בעיות שהיו אז בנושא החומר נשארו לצערי גם היום, כיתות במבנים יבילים, השכרת חדרים – כל הבעיות האלה היו חמורות וצר לי שהן חמורות גם היום.

יוסף לוי: אבל כל מה שבידכם, הפדגוגיה האמיתית, הרוח – תעשו.

יוסף לוי: קל לי להדגים את זה דווקא היום, ביום של חורף.

יוסף לוי: לילדים בטח היה קר ברגליים, כמו שלי היה קר ברגליים.

יוסף לוי: כל נושאי החומר – לא נעים, קר, גשם, דולף, הכיתות לא כיתות.

יוסף לוי: אבל לא נורא.

יוסף לוי: יש חמור מזה.

יוסף לוי: רק תדאגו שלא יהיה לתלמידים קר בראש.

יוסף לוי: כשאני מדבר על הכשרת מורים ומנהלים ותוכניות עבודה – זה קר בראש, ואת זה צריך לקדם ובזה צריך לטפל.

יוסף לוי: לכן ההמלצה החמה שלי אליכם היא לעבוד בתחומים האלה.

יוסף לוי: אני אוסיף עוד דבר על נושא ההשתלמויות.

יוסף לוי: אני פונה אליך כמפקח המחוז.

יוסף לוי: חשוב שיהיו פעילויות משותפות של יהודים וערבים ביחד בכל הנושאים, באמת להתחכך בנושאים, להתעמת בנושאים, לגבש נושאים במשותף.

יוסף לוי: זה מחוז שבו פועלים כולם ביחד, כל בתי-הספר, ביֵש ובאין.

יוסף לוי: מה שעברתם ב-25 שנים נותן תקווה, מבלי להמעיט בבעיות שקיימות.

מחמוד דיאב: אני רוצה להדגיש שאני לא מדבר על כלל הארץ אלא אני מדבר על מחוז הצפון.

מחמוד דיאב: עד כמה שאני מכיר את המחוז הכרתי היום גם צדדים אחרים ותודה לכל מי שתרם לארגן את הסיור הזה.

מחמוד דיאב: אני רוצה להתייחס לשני נושאים שמר ראג'י מנסור העלה כאן והם חשובים מאוד בעיני.

מחמוד דיאב: הכול חשוב אבל יש דברים שחייבים להכריע בהם.

מחמוד דיאב: הדבר הראשון, מבני החינוך הערבי.

מחמוד דיאב: אנחנו מדברים על ביזור ושילוב מזה שלושים שנים.

מחמוד דיאב: אני הייתי בין אלה ששכנעו את ד"ר לוי באותה תקופה שנלך לשילוב במחוזות.

מחמוד דיאב: הייתי חלוץ האנשים שעשו את זה בנגב ב-1974.

מחמוד דיאב: מה יצא מכל השילוב?

מחמוד דיאב: הפרידו בין פדגוגיה למינהל.

מחמוד דיאב: זה הפרדה מלאכותית.

מחמוד דיאב: אני לא צריך לשכנע אף איש, גם הוא יודע, זה מלאכותי.

מחמוד דיאב: יש לנו היום ממונה לחינוך הערבי שאחראי על הפיקוח המקצועי, בדרך כלל פדגוגיה, ויש לנו מנהל מחוז האחראי על הפיקוח הכולל, בדרך כלל ארגון.

מחמוד דיאב: אנחנו כבר שלושים שנה מדברים איך אפשר לשנות את המבנה הזה.

מחמוד דיאב: אני אומר את עמדתי האישית בנושא הזה.

מחמוד דיאב: אני לא מאמין במתמטיקה לערבים או בכימיה לערבים.

מחמוד דיאב: המתמטיקה היא מתמטיקה, והכימיה היא כימיה.

מחמוד דיאב: לכן צריך שכל הנושאים המשותפים הללו יהיו בידי המחוזות.

מחמוד דיאב: יחידה שתהיה במטה תטפל בנושאים הייחודיים: תרבות ערבית, שפה ערבית, היסטוריה, כל מה שצריך.

מחמוד דיאב: זאת אומרת, לשמור על הייחוד מתוך עבודה משותפת של כולנו.

מחמוד דיאב: אבל זה החלטה שלא יכולה להתקבל כאן.

מחמוד דיאב: אני מציע שיהיו דיונים רציניים עם מטה משרד החינוך ושיתקבלו החלטות.

מחמוד דיאב: אבל המצב הקיים – כוס שהיא חצי תה וחצי קפה – לא עובד.

מחמוד דיאב: רק עוד נושא אחד.

מחמוד דיאב: אדוני היושב-ראש, משאב החומש הוא משאב חשוב מאוד.

מחמוד דיאב: יש לשאוף שהמשאב הזה ימשיך.

מחמוד דיאב: איך לנצל אותו ולְמַה – על כך ניתן עוד לדון.

קריאה: מר ראג'י מנסור אמר את זה.

מחמוד דיאב: אני רק מחזק את הדברים.

מחמוד דיאב: אני אומר את עמדתי שלי כעובד המשרד.

מחמוד דיאב: אני לא יושב-ראש ועדת המעקב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חשוב מאוד שאתה אומר את זה.

עאטף מועדי: אני מצטער שלא נכחתי לכל אורך הסיור, עסקתי במשהו אחר.

עאטף מועדי: אני מדגיש בישיבה הזאת את הצורך שוועדת החינוך והתרבות של הכנסת תקיים ישיבה לאחר שתעיין במחקר שערכנו, שמופיע בספר שנתנו לכם, על נושא המבנה האלטרנטיבי של מערכת החינוך הערבי, על מטרות ועל תכנים.

עאטף מועדי: יש היום מוצר שכבר הוצג, יש היום הסכמה באוכלוסייה הערבית מה אנחנו רוצים ואני באמת מקווה שחבר הכנסת שלגי ילמד את זה ויחליט לקיים על זה ישיבה מיוחדת.

ראג'י מנסור: עוד לא חילקנו את הספר לחברי הוועדה.

ראג'י מנסור: זה יגיע אליכם בהמשך.

אילן שלגי: אני מזכיר שבתחילת היום קראתי מתוך מגילת העצמאות ואמרתי שלא קיימנו נכון להיום את נושא השוויון.

אילן שלגי: אי-השוויון בחברה הישראלית קיים לא רק כלפי המגזר הערבי אבל היום אנחנו מדברים בהקשר הזה.

אילן שלגי: חובתנו, חובתה של מדינת ישראל, יהודים כערבים, להגיע לכך שיהיה במדינה הזאת שוויון.

אילן שלגי: הזכרתי קודם שבחוק-היסוד: כבוד האדם וחירותו חסרה המילה "שוויון".

אילן שלגי: הבג"ץ התחיל להשלים את זה, ואני מקווה שגם המחוקק יחזור לזה.

אילן שלגי: אני סבור שהפערים בחברה הישראלית בין חזקים וחלשים הולכים וגדלים והפערים בחינוך גם הם הולכים וגדלים משום שהמדינה מקצה פחות ופחות לחינוך.

אילן שלגי: במסגרת סדרי העדיפויות במדינה החינוך, למרות שהוא התקציב השני בגודלו, לא מקבל מספיק ובקיצוצים האחרונים הוא נפגע עוד יותר.

אילן שלגי: אנחנו אומרים את זה לא כקלישאה – החוסן הלאומי שלנו הוא בחינוך.

אילן שלגי: זה שדרום קוריאה וסינגפור משיגות אותנו במבחנים הבין-לאומיים – הן משיגות אותנו היום גם בתוצר לנפש וגם בכלכלה והן רצות קדימה.

אילן שלגי: מה לעשות, העוגה העולמית היא אחת וכאשר אלה מתקדמים ואנחנו דורכים במקום המשמעות היא שאנחנו נסוגים.

אילן שלגי: ובעובדה, אנחנו נסוגים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חלקנו חסר.

אילן שלגי: אנחנו בהחלט צריכים לעשות מאמץ, אנחנו כוועדת חינוך ותרבות, להגיע לכך שהנתח של החינוך בתקציב הלאומי יגדל.

אילן שלגי: בוודאי שכאשר יהיה שלום, ולזה כולנו מפללים, נוכל להרשות לעצמנו עוד יותר להטות תקציבים מהביטחון אל החינוך ואל הרווחה ואל דברים אחרים, אבל גם היום זה אפשרי.

אילן שלגי: כתוצאה מהפערים שקיימים בחברה וכתוצאה מהתקצוב המועט מדי של החינוך אז החלקים החלשים בחברה נסחבים עוד יותר למטה.

אילן שלגי: אם בקרב האוכלוסייה החלשה שיעורם של בני המיעוטים הוא גדול יותר, וזאת עובדה, המשמעות היא שבחינוך שוב הפערים גדלים.

אילן שלגי: אנחנו רואים את זה בתוצאות של הבחינות, גם במבחנים הבין-לאומיים וגם במיצב וגם בבגרויות וגם בקבלה לאוניברסיטאות, ואת כל זה אנחנו צריכים לשנות.

אילן שלגי: אני חושב שאחד הרעיונות שצריך לחשוב עליו ברצינות זה להגיע בשלב הראשון למצב של שירות אזרחי, כך אני קורא לו, לא לאומי, שירות אזרחי, בשלב ראשון בהתנדבות.

אילן שלגי: שמדינת ישראל תקים מערכת של שירות אזרחי בהתנדבות שיפנה גם למגזר המיעוטים בישראל אבל גם לחלקים מהמגזר היהודי שאינם משרתים בצה"ל או אינם משרתים במה שהיום נקרא שירות לאומי.

אילן שלגי: אדם צעיר, גבר או אישה, ישרת שירות אזרחי, וזה יכול להיות בתוך הקהילה שלו.

אילן שלגי: אנשים שבשל מגבלות כאלה או אחרות לא יכולים לשרת מחוץ לקהילה שלהם יתרמו בקהילה שלהם, כולל בעבודה עם קשישים ועם חולים ועם ילדים ובחינוך המיוחד.

אילן שלגי: אז גם יהיה קל יותר להעניק עוד זכויות לאנשים צעירים שנתנו שירות אזרחי למדינה.

אילן שלגי: אני מציע לנו לקבל החלטות שהן לא החלטות סופיות כי אנחנו נחזור לנושא.

אילן שלגי: אנחנו קיימנו סיור ראשון במגזר הדרוזי ואחרי הביקור הזה היום נבקר גם במגזר החינוך הבדואי בדרום, ונחזור לעוד מקומות, ובינתיים נקבל מכם גם עוד נתונים (שמענו היום על סקר).

אילן שלגי: הוועדה תחזור ותידרש לנושא החינוך במגזר המיעוטים.

אילן שלגי: בינתיים אני מציע לחבריי בוועדה לקבל היום החלטות כדלהלן: 1) ועדת החינוך והתרבות מודה לוועדת המעקב לענייני החינוך במגזר הערבי על היום המעניין והמלמד ועל האירוח במערכת החינוך במגזר הערבי.

אילן שלגי: 2) ועדת החינוך והתרבות מודעת לפערים במערכת החינוך, המשאירים את המגזר הערבי מאחור, והיום נוכחה עד כמה התנאים והתשתית טעונים שיפור.

אילן שלגי: 3) הוועדה קוראת למשרד החינוך להמשיך את תוכנית החומש להשקעות בחינוך הערבי ולקיים את ההבטחות לבינוי כיתות, להכשרת כוח-אדם מקצועי ולהשלמת השעות החסרות.

אילן שלגי: 4) הוועדה קוראת למשרד החינוך לשנות את הקריטריונים בסעיפי התקציב לתמיכות, באופן שחלקו של החינוך הערבי יהיה כפי שיעורו באוכלוסייה.

אילן שלגי: 5) הוועדה משוכנעת כי מצבו של החינוך המיוחד במגזר הערבי חמור ביותר וקוראת לממשלת ישראל להקצות משאבים נוספים לנושא חשוב זה.

אילן שלגי: 6) הוועדה קוראת למועצה להשכלה גבוהה למצוא את הדרך הנכונה לשילוב האוכלוסייה הערבית בהשכלה הגבוהה.

אילן שלגי: 7) הוועדה תחזור ותדון במצב החינוך הערבי ובפתרונות המוצעים על-ידי כל הנוגעים בדבר לביטול הפערים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסעיף על התקציבים אני מבקש להוסיף גם שהוועדה קוראת לקבע את הסכומים האלה, לצבוע את התקציבים.

אילן שלגי: בתוכנית החומש.

ואסל טאהא: לא רק בתוכנית החומש.

ואסל טאהא: בתקציב המדינה אין שום תקציב צבוע לחינוך במגזר הערבי.

ואסל טאהא: אנחנו מבקשים שיצבעו את התקציבים שלנו.

אילן שלגי: אנחנו נוסיף בהמשך לסעיף השלישי: וכן לקבוע בבסיס התקציב את הסכומים המיועדים לפיתוח.

אילן שלגי: תודה רבה.

אילן שלגי: הישיבה נעולה.