ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 138, 2004-01-11 10:45

אילן שלגי: שלום לכולם, את המועד הזה קבענו כבר לפני כחודשיים, ובמקרה אנחנו מתחילים השבוע בסדרה של ישיבות ודיונים בוועדה בנושא של הכשרת מורים בישראל.

אילן שלגי: אז העיתוי הוא מקרי אבל זה יוצא טוב, אנחנו באים לאחת המכללות הגדולות והוותיקות לפני שאנחנו פותחים בסדרת הדיונים בנושא הכשרת מורים בישראל.

אילן שלגי: אנחנו שמחים להיות אורחים שלכם ואנחנו בידכם לשלוש השעות הקרובות.

יאיר קארו: אתם קודם כל בידיים טובות, ותודה למי שהגיע.

יאיר קארו: אני חושב שיהיה לכם יום מעניין.

יאיר קארו: אנחנו בצפון ואתם תראו גם את הנוף וגם את האורנים.

יאיר קארו: אני רוצה להציג את האנשים שנמצאים פה, ואז אציג את סדר היום ונתחיל לשוחח לשוטט ולהיפגש עם כל מיני אנשים שחשוב כולכם תראו וחשוב שגם אתה, כיו"ר ועדת החינוך, תראה כי הכשרת המורים על ספינה מטלטלת.

יונה גרנות: שמי יונה גרנות אני סמנכ"ל למנהל של אורנים.

מיכאל עופר: אני מייקל, מנכ"ל אורנים.

יאיר קארו: ואני יאיר קארו, ראש אורנים, פרופסור למתמטיקה אבל מוסב לחינוך בשנים האחרונות עד שישחררו אותי.

יאיר קארו: מה שמחכה לנו על סדר היום, יש לנו כשעה ועשר דקות שבהם אני הולך להציג לכם בעיקר במצגת נתונים על אורנים, מה זה אורנים, מה הרקע שלה, נתונים מספריים, נתונים כספיים מהימנים לחלוטין, מה היעדים שלנו, איזה יתרונות יש לנו ואיזה חולשות.

יאיר קארו: אחר כך נעשה סיור בקמפוס כולל ביקור בספריה החדשה, היא מהממת, וכשתגיעו המושג מהמם יהיה ברור.

יאיר קארו: אז תראו איך צריכה להיות מכללה לחינוך וכשתראו את היתר תראו גם איך היא לא צריכה להיות.

יאיר קארו: סברתי שבהזדמנות זו יהיה חשוב שאתה, כיו"ר ועדה, תדאג להיפגש גם עם סטודנטים, פניתי לאגודה והם שלחו עשרה סטודנטים אני מניח שרובם יגיעו, יאמרו את אשר על ליבם, מטוב ועד רע את אשר הם יחפצו.

יאיר קארו: אחר כך מחכה לנו עוד חצי שעה עם ארוחה קלה סיכום ביקור לכם ומפגש עם דיקנים שונים ואנשים שהם ראשי חטיבות שזה מקביל לראשי פקולטות באוניברסיטאות.

יאיר קארו: אחד מהם הוא דיקן הסטודנטים שיציג את הפן שלו, אני לא יודע אם הסטודנטים יאמרו את זה, אז הוא יציג את הנושאים שקשורים לרווחה.

יאיר קארו: הדיקנית ד"ר מיכל גולן תציג את נושא הכשרת המורים בגילאים הצעירים וגיא צפוני יאמר על העשייה הבלתי פורמלית של אורנים, מה שקורה לא במערכת האקדמית אלא הפעילות הכבירה שאנחנו עושים בקהילה בטווח של 50 או 60 ק"מ באורנים.

יאיר קארו: זה פחות או יותר סדר היום, זה נראה הרבה אבל תראו שזה יהיה קצר מאד מבחינת המבול שהולך לרדת עליכם.

יאיר קארו: אני מבקש שבכל מקום שאתם רוצים להפסיק אותי, לשאול אותי אפילו את השאלות הנוקבות ביותר, יש חולשות שתראו ויש יתרונות שתראו, אל תהססו לשאול, המטרה שלי היא שתצאו מכאן כאשר יודעים מה זו אורנים, מה יתרונותיה, מה חולשותיה.

יאיר קארו: כמה מילות רקע על אורנים, אורנים הוא קמפוס שיושב ליד טבעון, הצלחתם להגיע אליו בלי קשיי התמצאות, בדרך כלל אנחנו צריכים לשלוח משלחות חילוץ בשביל למצוא לאן אנשים הגיעו.

יאיר קארו: היא הוקמה בשנת 1951 על שטח שאתם רואים על המפה מאחוריכם.

יאיר קארו: אלה 170 דונם שלרובם המכריע יש אישורי בנייה, כולל בגן הבוטני במקיף אותו שהוא בנאמנות שלנו אבל אנחנו גם רשאים לבנות בתוכו, 173 דונם בחכירה ממנהל מקרקעי ישראל.

יאיר קארו: הבעלות על אורנים הוא של חבר נאמנים של התנועה הקיבוצית.

יאיר קארו: הבעלות אינה מתערבת בשוטף ובהליכים האקדמיים היא בעלות ציבורית בלבד שלא עוסקת בניהול השוטף ובנושאים האקדמיים.

יאיר קארו: אורנים התחילה דרכה כסמינר למורות, וצברה מוניטין ככזה בשנות ה- 50 ובשנות ה- 60 עד לתוך שנות ה- 70.

יאיר קארו: היא הגיעה לסדר גודל של כאלף סטודנטים בשנות ה- 70, שרובם המכריע היה מהתנועה הקיבוצית.

יאיר קארו: אני מדגיש את זה כי אתם תראו שזה פסה מזמן.

יאיר קארו: האוכלוסייה עכשיו שונה לחלוטין ואורנים משרתת היום דברים שונים לחלוטין.

יאיר קארו: בשנת 71 הוקם פה בשיתוף עם אוניברסיטת חיפה מחלקה להוראת מדעים שלומדים בה כ- 400 סטודנטים לתוארי B.a ו- B.su של אוניברסיטת חיפה בעמדת הוראה של אורנים.

יאיר קארו: וזו הייתה ראשית כניסתה של אורנים לעידן אקדמי.

יאיר קארו: המחלקה הזו מכשירה היום 40% מכלל המורים העל יסודיים במדינת ישראל.

אילן שלגי: כשאתה אומר על יסודי אתה מתכוון לשתי החטיבות העליונות?

יאיר קארו: על שתי החטיבות העליונות, 40% מהמערכת הממלכתית של מדינת ישראל מקורם במחלקה הזו, אלו נתוני ועדת בן-פרץ משנת 2001, אני לא חושב שזה השתנה באופן מהותי.

אילן שלגי: אתה מדבר עדיין על המחלקה להוראת מדעים?

יאיר קארו: כן.

אביאל אהרון: זה תואר אקדמי מאוניברסיטת חיפה ותעודת הוראה שלכם.

יאיר קארו: נכון.

יאיר קארו: זה גוף שנמצא באחריות מנהלית של אורנים באחריות הכשרתית פדגוגית של אורנים ובאחריות אקדמית של אוניברסיטת חיפה.

יאיר קארו: מזה 30 שנה אני אומר את זה באופן קצר ומקוצר, הגוף הזה כיום מכשיר כ- 40% מכלל המורים העל יסודיים בתחומי המדעים אני כולל את כל ההכשרה האוניברסיטאית.

יאיר קארו: משנות ה- 80 החל תהליך אקדמיזציה במכללות שגם הגיע לאורנים, התוצאה שלו היא שינוי דרמטי של כל המבנה והייעוד של אורנים שהפסיקה להיות סמינר, היום סמינרים אלה מוסדות חרדיים.

יאיר קארו: היא הפכה למכללה אקדמית בשנת 1991, מוכרת ומאושרת על ידי המל"ג ומ- 1000 סטודנטים בשנת 1971 היא נמצאת היום בסדר גודל של למעלה מ – 5,000 סטודנטים, שזה מספר נפוח ואני אחר כך אתחיל לכווץ אותו, אבל זה אומר משהו על הנוכחות.

יאיר קארו: יש לנו קרוב ל- 3200 סטודנטים לתואר ו/או תעודת הוראה וסדר גודל של כ- 2000 מורים בהשתלמויות שונות.

יאיר קארו: יש כאן מרכז השתלמויות שמשרת את מחוזות חיפה והצפון.

יאיר קארו: יש כאן בית ספר למחוננים של משרד החינוך שהוא באחריות שלנו שמשרת יותר מ- 200 מחוננים בכיתות ד' עד ט'.

יאיר קארו: יש פה פעילויות לא אקדמיות, שאותם אני לא סופר, של כל נושא החברה והקהילה שיוצגו בפניכם, כולל מכינה קדם צבאית.

יאיר קארו: מרכז יצחק רבין שיושב באורנים באחריותנו וכולל פרוייקט של קידום נוער באזורים לידנו שהם במצב מצוקה קשה, החל ביוקנעם, דרך הקריות בואכה טבריה.

יאיר קארו: את האנשים האלה אני בכלל לא סופר תוך ה- 5000.

יאיר קארו: ה- 5000 הם המערכת האקדמית.

אביאל אהרון: אמרת מכינה קדם צבאית?

יאיר קארו: יש את ישיבות ההסדר ואנחנו פרצנו בשנת 1997 את העובדה שיש גם מכינות חילוניות שמקבילות לישיבות ההסדר, עמדנו מול השר יצחק לוי שהבין שאם לא תהיה סימטרייה בטוב אז תהיה סימטרייה דרך בג"ץ ויש לנו מכינה שזה המחזור השישי.

גיא בן-גל: יש לה קשר פורמלי למרכז יצחק רבין?

יאיר קארו: יש לה קשר פורמלי ליצחק רבין בזה שמרכז רבין פועל אתנו בתכנית הדרכה משותפת.

אילן שלגי: כמה תלמידים אמרת שיש?

יאיר קארו: במכינת רבין בשנתון הזה יהיו 45 שאלה המכסות שיש למשרד חינוך.

יאיר קארו: זו פנורמה כללית איך התחילה אורנים לפני 50 שנה.

יאיר קארו: ולמעשה היום אורנים מבחינת מספר הסטודנטים וההיקף שלה היא הגדולה במכללות לחינוך במדינת ישראל.

יאיר קארו: יש לנו עוד כשתי מכללות פחות או יותר באותו סדר גודל סמינר הקיבוצים ובית ברל.

יאיר קארו: לרקע, אורנים התחילה, כפי שאמרתי, כסמינר לגננות, אני רוצה לתת לכם תמונה ביחס לגופים כמו א.ל.ה שיצאו עם מסמכים מצערים בלי שהם ביקרו פה.

יאיר קארו: ואחרי שהם ביקרו פה הם נדהמו, אחרי ששמעו אותנו ועוד לא ביקרו, הם ביקרו בסמינר הקיבוצים בשבוע שעבר, ויבקרו פה בחודש מרץ, הם נדהמו מאי הידיעה - - -

אילן שלגי: אתה מדבר על ועדת א.ל.ה?

אילן שלגי: הם ממשיכים לפעול ?

אילן שלגי: הם עושים ורסיה מתוקנת?

יאיר קארו: יש להם בעיה לעשות ורסיה מתוקנת, אחרי שעושים שגיאה צריך להודות ששגית, אבל הם ביקרו בסמינר הקיבוצים ביום רביעי והם יהיו פה בתחילת מרץ, אנחנו מחכים לשבתאי שביט, לא הייתי מוכן לוותר עליו, והם נדהמו כשהם ראו את הדבר הזה משום שהם חשבו שזה סמינר לגננות.

יאיר קארו: לא שסמינר לגננות זו בעיה אבל זה פשוט לא זה.

יאיר קארו: ככה נראית אורנים, אורנים היא מכללה אקדמית בפריפריה יש את בית הספר למחוננים שהיה במקום שנקרא כפר תבור והוא קרס כי משרד החינוך לא הצליח להחזיק אותו.

יאיר קארו: אתם תשמעו "קרס כי משרד החינוך לא מצליח להחזיק", הרבה פעמים במהלך הישיבה.

יאיר קארו: לבקשת מנהל המחוז צפון דאז קבלתי אותם, הם היו 160 ילדים בהירי עיניים, אדירים, שפשוט זרקו אותם מהיום למחר בלי שאף אחד יתייחס אליהם.

יאיר קארו: בינתיים המספר גדל ל- 210 כי יש קריסות נוספות, יחידה של מחוננים באזור הקריות קרסה אף היא וגם אותם צרפנו.

יאיר קארו: מנכל"ית בשם שלומית עמיחי הבטיחה בינוי למחוננים בשנת 2000, מנכ"לית נוספת בשם רונית תירוש הבטיחה אף היא בינוי למחוננים, זה היה בשנת 2002.

יאיר קארו: המגרש ישנו, הבניין איננו, הם חונים לנו על התשתיות של המכללה, הם משתמשים בציוד של המכללה, הם נהדרים, משרד החינוך לא פדה את השטרות.

אילן שלגי: אלה ילדים שמגיעים אליכם כל יום בהסעות.

יאיר קארו: הם מגיעים יומיים בשבוע ואנחנו בדרך לקבל שלושה ימים בשבוע משום שאנחנו לא מצליחים להחיל את הכל.

יאיר קארו: זו מסגרת של יום שבועי, 200 הילדים נמצאים כבר בדוחק ביומיים בשבוע אנחנו בדרך להפעיל את זה שלושה ימים בשבוע כי יש הסתערות גדולה ויחד עם זה המשרד לא עמד בהתחייבויותיו.

יאיר קארו: שדמות, מנהיגות בקהילה, תראו את האנשים האלה בחלק השני של היום.

יאיר קארו: המכינה הקדם צבאית על שם יצחק רבין, ותנופה שזה פרוייקט שאנחנו עושים עם הפנימייה ברמת הדסה, בפנימייה של ניר העמק של יוסי גושן, שהם שמות פחות או יותר מוכרים בצפון.

יאיר קארו: אנחנו לוקחים חברה מכיתה י' ו- יא' בשלב זה בעיקר ממגדל העמק, אבל יש לנו גם נושרים מקצרין ומטבריה.

יאיר קארו: עושים להם בגרות או בגרות חלקית, שולחים לאותם להיות חונכים בפנימיות של נוער נושר.

יאיר קארו: נוער נושר זה נוער שהגיע לבית הספר בשעה 16:00 להחליף כאפות עם השמש אבל בשעת הלימודים הוא לא נמצא שם, יש להם יום חינוך ארוך כי הם מתחילים אותו רק ב- 16:00 אחר הצהרים כי בשעות הבוקר עוד לא יודעים איפה הם.

יאיר קארו: אנחנו אוספים את החברה האלה, עושים להם בגרות, יש להם מסלול צבאי, הם הולכים לצבא, משרתים בנח"ל ואחר כך הם עושים שנת משימה במדים בערים ובאוכלוסייה מהם הם באו כדי לחבר אותם בחזרה למדינה.

יאיר קארו: הם משלימים שירות צבאי ואחר כך כל אחד הולך לדרכו.

יאיר קארו: חלק מהמחזור הראשון כבר הגיע ללמוד.

יאיר קארו: אבל מה שהמם את א.ל.ה זה לא הבורות ביחס לכל החלקים הלא אקדמיים אלא ביחס לחלקים האקדמיים.

יאיר קארו: באורנים יש מועצה אקדמית של 20 איש, 15 מהם פרופסורים מטובי האוניברסיטאות בארץ, על פי הנחיות להשכלה גבוהה, ו- 5 נוספים הם נציגי סגל ומנהלה של אורנים.

יאיר קארו: יש פיקוח אקדמי מלא על אורנים.

יאיר קארו: אורנים בניגוד למכללות אחרוך מוסמכת להעניק מספר מגוון של תארים.

יאיר קארו: רוב המכללות לחינוך נותנות B.ed זה התואר של בוגר בהוראה.

יאיר קארו: התואר עושה עוול משום שרוב המקומות הם שילוב של לימודים דיסיפלינארים פחות או יותר מלאים כאילו למדת חוג באוניברסיטה, ובנוסף תעודת הוראה.

יאיר קארו: אורנים הוסמכה על ידי המועצה להשכלה גבוהה בגלל מצב היסטורי מסוים של השותפות עם חיפה, האחריות עברה אלינו להעניק לא רק B.ed אלא גם B.a במדעי הרוח.

יאיר קארו: באורנים יש B.a מלא במדעי הרוח.

אילן שלגי: היום זהB.

אילן שלגי: a שלכם לא של חיפה?

יאיר קארו: המועצה להשכלה גבוהה, אחרי ששמעה ברוב קשב את הסבריי אף השתכנעה מהם ולאורנים יש B.a ומסתבר שזה לא כל כך רע.

יאיר קארו: יכול להיות B.a במכללה שהוא B.a שמתחרה עם האוניברסיטאות.

אילן שלגי: וגם ה- B.su עדיין לא שלנו הוא עדיין בשיתוף עם אוניברסיטת חיפה משום שההסכם שבמסגרת של המדעים נמשיך לעבוד אתם במשותף כי לחיפה אין מדעים.

אילן שלגי: החלטנו קשט הזה להמשיך אתם את ההסכם.

אילן שלגי: למורים יש B.a ובניגוד למה שכתבו א.ל.ה שלא לומדיםB.a בספרות ובהיסטוריה ובמחשבת ישראל ובמקרא ובלשון ובאנגלית, בכל הלימודים האלה לומדים לימודים דיסיפלינאריים מלאים כמו באוניברסיטה.

אילן שלגי: על מנת שלא יהיה הבדל בין רמת הלימודים ל- B.a לבין רמת הלימודים ל- B.ed באורנים, בניגוד למה שנקרא הדגם המנחה של המועצה להשכלה גבוהה, שבה ה- B.ed מחייב רק 24 שעות בלימודי הדיסיפלינה ואילו חוג באוניברסיטה הוא 28 או 30 שעות.

אילן שלגי: כל לימודי ה- B.ed הושוו ללימודי ה-B.a .

אילן שלגי: אין באורנים לימודים הם פחות מהחוג האוניברסיטאי.

אילן שלגי: אחרי שהמל"ג שמע גם את הדברים האלה והוא בדק , ואנחנו עומדים בכל התחייבותנו, למרות שמשרד החינוך לא תמיד מתקצב אותנו, אישר המל"ג לאורנים להרחיב את רשימת הפעילויות בכל הדברים האלה, יש לנו אישור מל"ג או ל- B.a או ל- B.ed מורחב דיסיפלינארי.

אילן שלגי: זו התשתית של בית הספר, חוגי מדעי הרוח שכה עייפים ועלובים באוניברסיטאות, ואני אומר את זה הרבה פעמים, ואחר כך אני אדבר על תנאי הקבלה.

אילן שלגי: התשתית של הלימודים בבתי הספר, עד רמת התיכון, במדעי הרוח בעיקר, הילדים לומדים מקרא לשון תנ"ך היסטוריה.

אילן שלגי: המדעים ברמה הגבוהה מתחילים רק בסוף חטיבת הביניים.

אילן שלגי: סוציולוגיה, לימודי ארץ ישראל, חינוך חברתי קהילתי, חוג שמכשיר מורים לעסוק גם ב- interface שהולך ומתרחב בין בית הספר, תפקידו הקלאסי רק כלפי פנים, לבין בית הספר המודרני תפקידו כלפי חלוץ.

אילן שלגי: עבודה מול מורים מול עובדים סוציאליים ומול ראשי רשויות ומול נוער רחוב.

אילן שלגי: יש רק שני מקומות בישראל שבהם יש תואר אקדמי, חינוך חברתי קהילתי, אחד באורנים והשני בבית ברל.

אילן שלגי: המכון לאמנות והחוג לאמנות הוא היחיד מדינת ישראל שקיבל אישור מל"ג לא רק לתואר אקדמי אלא לתת תעודת הוראה מכיתה א' עד כיתה יב'.

אילן שלגי: בדרך כלל תעודות הוראה ממכללה הם עד גמר חטיבת הביניים, אורנים קבלה אישור מיוחד ממל"ג לבצע תעודת הוראה באמנות עד גמר יב', וזה המקום היחיד.

אילן שלגי: גיאוגרפיה, דרמה ויצירה ערבית, אנגלית אזרחות, בתקשורת, עדיין אין הסמכה, זה נמצא בשלבי סיום של בדיקת המועצה להשכלה גבוהה, וחינוך מיוחד.

אילן שלגי: זאת התשתית של אורנים, לא תשתית מסכנה, לא תשתית מתנצלת, אנחנו מתחרים היטב גם באוניברסיטאות, אבל הלימודים הם לימודים דיסיפלינאריים, משולבים בתעודת הוראה.

גיא בן-גל: ה- B.a באזרחות מקביל למדעי המדינה?

יאיר קארו: B.ed באזרחות לא מקביל למדעי המדינה אבל בוגרי מדעי המדינה שמגיעים לפה יכולים לעשות תעודת הוראה ללא השלמות נוספות.

יאיר קארו: באזרחות ישנו מקום אחד נותן תואר ראשון באזרחות במדינת ישראל וקוראים לו אורנים, זה המקום היחיד, אין את זה לא באוניברסיטאות, לא במכללות לא בשום מקום.

יאיר קארו: המקום היחיד שלפחות התמודד עם האתגר הזה וקיבל אישור מל"ג זה B.ed ולא B.a .

יאיר קארו: לימודים דיסיפלינאריים מלאים.

יאיר קארו: ישנם היום באוניברסיטאות בחיפה ותל-אביב תכניות לימודים לתואר שני באזרחות שזה סיפור אחר.

יאיר קארו: תואר ראשון באזרחות יש רק באמנות.

יאיר קארו: ביולוגיה פיזיקה מתמטיקה ומדעי המחשב אנחנו עושים בשיתוף עם אוניברסיטת חיפה.

יאיר קארו: אני רוצה לומר משהו בקצרה על ביולוגיה, ממוצע המתקדמים בביולוגיה בפסיכומטרי היה השנה 580.

יאיר קארו: קיבלנו 72 מתוך 300 פונים, כי אין לנו יותר מקומות ותשתיות.

יאיר קארו: יכולנו לקבל באותם תנאים ובלי להוריד את הרמה קרוב למאה, שלחנו אנשים מצוינים הביתה, לא הסכימו ללמוד במקום אחר, הם מחכים לתורם בשנה הבאה וזאת משום שאין לנו תשתיות.

אילן שלגי: עם כמה פסיכומטרי יקבלו את אותו סטודנט שבא אליך, באוניברסיטת תל-אביב או באוניברסיטה העברית?

יאיר קארו: יש לנו סטודנטים, ואני מקווה שאחד יגיע היום, שעברו מהאוניברסיטאות הנה משום שאנחנו לומדים פה B.sc 4 שנים ולא שלוש שנים וזה אחד המקומות האחרונים במדינת ישראל שהביולוגיה לא משועבדת ולא מרמה בשקט מתחת ועושה ביוטכנולוגיה, כי היום העניין הוא ביוטכנולוגיה אלא זו ביולוגיה קלאסית.

יאיר קארו: לומדים פה עדיין זיאולוגיה, התנהגות בעלי חיים, מבצעים מעבדות, לא עוברים בלי לראות מעבדה כי לאוניברסיטאות זה עולה כסף.

יאיר קארו: יש לנו מעבדות בהיקף עצום, יש פה אנשים שבסוף התואר הראשון פונים לוטרינריה.

יאיר קארו: עצוב, אבל זה חלק מעובדה.

יאיר קארו: למה עצוב כי הייתי רוצה שיהיו גם מורים, אבל הם פונים לוטרינריה.

יאיר קארו: הרוב הגדול של הסטודנטים ממשיך לתואר שני בתוך שלוש שנים מגמר התואר הראשון באוניברסיטת חיפה או באוניברסיטאות אחרות.

יאיר קארו: הטובים בישראל, שהיום מעונינים בביולוגיה קלאסית מגיעים הנה והתחרות שלנו היא בסך הכל עם אוניברסיטת תל-אביב.

אילן שלגי: הוא בא הנה משום שזה הביולוגיה הבסיסית או משום שזה 4 שנים ופירושו שזה פחות לחץ או בגלל סביבת המגורים?

יאיר קארו: זה הרבה יותר לחץ משום שלא דיללנו וארבעת שנים כוללות תעודת הוראה.

אילן שלגי: אז למה שיבוא ללמוד ארבע שנים אם הוא יכול ללמוד בשלוש במקום אחר?

יאיר קארו: כי זה הטוב ביותר.

יאיר קארו: זה דבר מפתיע.

יאיר קארו: חלק מהסטודנטים בשנה ב' או ג' הם מתחילים להרהר האם לא כדאי לנו בכל זאת לגמור בשלוש שנים במקום אחר או ללכת על המוניטין עד הסוף ולעשות ארבע שנים.

יאיר קארו: אחד הדברים שאנחנו פותרים את זה, זה המעבר לשנה הרביעית שהיא לא מלאה, הם משלימים את הלימודים פה, וכבר נרשמים לתואר שני במשולב בדרך כלל מאוניברסיטת חיפה.

אילן שלגי: לא השבת לי באיזה פסיכומטרי הוא יכול להתקבל בתל-אביב.

יאיר קארו: אני לא יודע, אני חושב ש- 70% מהם היה נקלט גם בתל-אביב.

אביאל אהרון: מהם תנאי הקבלה ל- B.ed?

יאיר קארו: תכף אני אדבר על זה.

יאיר קארו: פיזיקה מתמטיקה ולימודי המחשב אלה חוגים להוראת פיזיקה, הוראת מתמטיקה והוראת מדעי המחשב.

יאיר קארו: תנאי הקבלה במדעי המחשב הם 550 ובפיזיקה ומתמטיקה זה 500.

יאיר קארו: פחות או יותר יציב במשך השנים האחרונות.

יאיר קארו: לימודי מדעי המחשב העלנו ל- 550 אבל בהוראת מדעי המחשב.

יאיר קארו: לדיסיפלינות ה- B.ed סף קבלה אחיד הוא 500 בפסיכומטרי עם אישור של ראש מכללה, מקביל לגמרי באוניברסיטאות, לרדת עד 460 בפסיכומטרי.

יאיר קארו: היות והנושא ידוע ומוכר, שלחתי גם לחברי ועדת החינוך של הכנסת את העבודה היפה שעשינו על איסוף תנאי הקבלה - - -

אילן שלגי: אני לא זוכר את המסמך הזה, אם תוכל להביא לי אותו.

יאיר קארו: תנאי הקבלה למדעי הרוח באוניברסיטאות, וקבלתי היום עוד מסמך שעוסק בנושא של באר שבע, נמצאים בין 440 ל- 460.

יאיר קארו: מה שלא אומרים לקהל, ואני אומר את זה פה גלוי, בעוד שאני אומר שתנאי הקבלה לאורנים הם 500 או 88 במבחן הסף, אבל באישורים ניתן לקבל מ- 460 ומעלה, זה מצריך שיהיו לו ריאיונות אישיים ותעודת בגרות טובה והוא עבר המלצות מסוימות, תנאי הקבלה לאוניברסיטאות, החשופים למדעי הרוח של בין 440 ל- 460 , שם יש אישור דיקן שאתה יכול לקבל מ- 400.

יאיר קארו: מה שקורה הוא שאנשים שאנחנו לא מקבלים פה למדעי הרוח בגלל שהם לא עומדים בתנאים, מתקבלים באוניברסיטה, מסיימים את ה- B.a וחוזרים אלינו לעשות תעודת הוראה.

יאיר קארו: זה באשר לתנאי הקבלה, הם לא גבוהים והם לא נמוכים הם רלאטיביים.

יאיר קארו: יש הרבה מידי מכללות לחינוך.

אילן שלגי: כמה יש באזור הצפון?

אילן שלגי: מחדרה צפונה.

יאיר קארו: מוטלה שפיגלר אמר פעם בכדורגל שיש נתניה וכל היתר.

יאיר קארו: אז יש אורנים וכל היתר, כי אורנים גדולה מהסכום של כל היתר.

יאיר קארו: יש את גורדון שזו מכללה קטנה שמתמחה ביסודי, אז היא לוקחת חלק מהאוכלוסייה, ובאים אליהם גם כמה סטודנטים טובים.

יאיר קארו: יש את שאנן לזרם הדתי אבל 10% מהסטודנטים שבאים היום לאורנים אלה בנות שירות לאומי שלא רוצות ללמוד יותר במכללות המסומנות של הממלכתי דתי.

אילן שלגי: לממלכתי דתי, אם אני זוכר נכון, יש כ- 12 מכללות.

יאיר קארו: 15.

אילן שלגי: שזה בפרופורציה הרבה יותר מאשר המכללות הלא דתיות.

אילן שלגי: מכללות הלא דתיות יש גם כ- 15 אבל הם פי שלושה סטודנטים.

אילן שלגי: כלומר הדתיות הן רבות, והם כולן קטנות.

יאיר קארו: הן רבות, ורובן המכריע קטנות.

יאיר קארו: יש הרבה מידי מכללות, כמו שאמרתי יש את גורדון, שאנן ויש את ויצ"ו, שזו מכללה לעיצוב שבשולי הכשרת המורים, משרד החינוך בחר להשקיע שם לאחרונה 7 מיליון ש"ח במקום להשקיע אותם פה בתשתיות של מכללה גדולה, שיקולים מאד משונים.

יאיר קארו: ישנה אוהלו בקצרין, מכללה קטנה שהוקמה משיקולים פוליטיים.

יאיר קארו: אלה המכללות לחינוך בצפון.

אילן שלגי: אוהלו זה מה שהיה בכינרת?

יאיר קארו: כן.

יאיר קארו: זה עלה למעלה בצעד פוליטי, אני לא נכנס לשיקולים הפוליטיים.

אילן שלגי: זה בצעד פוליטי אבל לא של ממשלת ימין, אם אני זוכר נכון.

יאיר קארו: בסדר, יש גם ממשלות שהן לא ימין שיש להם - - -

אילן שלגי: שעושות טעויות.

אילן שלגי: ..

יאיר קארו: שיש להם צעדים פוליטיים.

יאיר קארו: יש פה לא מעט מכללות אזוריות, ישנה מכללת תל-חי, מכללת צפת, מכללת הגליל המערבי, מכללת עמק הירדן, מכללת יזרעאל.

יאיר קארו: ישנם שתי אוניברסיטאות, הרבה מידי מוסדות אקדמיים.

אילן שלגי: מכללת יזרעאל מכשירה גם מורים?

יאיר קארו: לא, היא לא מכשירה מורים, היא מכללה כללית תחת תקצוב ות"ת.

אילן שלגי: שאלתי אותך על מכללות למורים בצפון וספרת גם את יזרעאל.

יאיר קארו: מכללות למורים יש שלוש או ארבע ויש הרבה מכללות אחרות ואמרתי לשרת החינוך שצריך מה- 27 מכללות לחינוך להשאיר 10 לכל היותר ולמקד בהן מאמץ ותשתיות, אחרת זה מתפזר וזה גם יעלה את יכולת המיון שלה, שאותו נפח של סטודנטים מגיע לפחות מקומות אתה יכול לבחור יותר טוב.

יאיר קארו: אבל לפי דעתי יש גם עודף מכללות אזוריות, מדינת ישראל מוציאה הרבה מידי כסף במקום למקד מאמץ.

יאיר קארו: אבל זה במאמר מוסגר, אני לא רוצה להתייחס לזה.

יאיר קארו: אורנים נכנסה בין השלוש הראשונות לתואר השני.

יאיר קארו: מהלך שהובלנו אותו חמש שנים בשיתוף עם פרופסור לב-ציון המנוח, ידיד יקר ואנשים נוספים במל"ג.

יאיר קארו: קבלנו כבר אישור והשנה עובדת פה תכנית של תואר שני בהוראה רב תחומית.

יאיר קארו: זו תכנית שלוקחת את כל המורים שבאים מתחומי מדעי הרוח והחברה שיש להם כבר תואר ראשון ומשדרגת את איכויות הוראה שלהם בצורה פנורמית לרוחב ולעומק.

אילן שלגי: האם בדרך כלל אלה מורים שמגיעים אליכם או תלמידי B.ed שממשיכים ברצף לתואר השני?

יאיר קארו: אי אפשר להגיע לתכנית הזו ברצף כי אנחנו דורשים בשלוש שנות ניסיון בפועל בבתי ספר.

יאיר קארו: הרעיון המרכזי של התכנית הזו, אחרי שבדקנו את תכניות הלימודים, שמורה דיסיפלינארי שלמד תחום אחד, וזה קורה בדרך כלל למורי האוניברסיטאות שאין להם רוחב, יש להם אולי קצת יותר עומק דיסיפלינארי, אני לא בטוח, מי שלומד מדעי הרוח בכיתה של 200 איש, אני לא יודע איזה דיאלוג עמוק יש שם.

יאיר קארו: לפרוש להם גם את הקשר לחוגים אחרים.

יאיר קארו: כשאתה לומד היסטוריה ואתה לא מבין את הקשר שלה לסוציולוגיה, הקשר לאזרחות, מה הטעם ללמוד על השואה בלי להבין את המשמעות של דמוקרטיה, בלי קשר לספרות.

יאיר קארו: מה הקשר בין ספרות והיסטוריה נאמר בעיר ההריגה, רלוונטי או לא רלוונטי.

יאיר קארו: הלכנו בגישה רב תחומית, מל"ג אימץ את זה, קבלנו אישור וזה יצא לדרך אישרו לנו בשני השנתונים הראשונים 30 סטודנטים במחזור, היו 340 פונים ורק 30 מאושרים, צלחנו את זה בלי תביעות משפטיות.

יאיר קארו: יש שתי תכניות נוספות בדרך, אני אומר לכם כדי שתהיה לכם פנורמה על אורנים.

יאיר קארו: תכנית אחת עוסקת בהוראת שפות, אנגלית וערבית, כאשר החוג לאנגלית הוא עם מוניטין מצוינים.

יאיר קארו: סדר גודל של 20% מהמורים העל יסודיים במדינת ישראל באים מהחוג המסכן הזה במכללה.

יאיר קארו: אלה נתונים של דו"ח ועדת בן-פרץ.

יאיר קארו: הם לקחו את סך כל בעלי ה- B.a בחוג שנותן B.a , סך הכל תעודות הוראה ל- B.a אורנים ואוניברסיטאות אנחנו 20% מכל הכשרת המורים כולל האוניברסיטאות, שכל כך מתפעלים מהם בתחומי הכשרת המורים ואני מציע להירגע.

יאיר קארו: התכנית השניה היא תכנית בייעוץ חינוכי.

גיא בן-גל: יושב כאן בוגר שלהם אבל אני נוטה להסכים עם דבריך, בוגר החוג לאזרחות שמכשירה מורים באוניברסיטה העברית.

יאיר קארו: אם אתה מסכים עם דבריי אז זה טוב.

יאיר קארו: אני לא יודע אם אתם מכירים את אביטל דרמון שנכנסה להכשיר מורים באוניברסיטה העברית, היא שוחחה אתי מרות על הנושא הזה.

יאיר קארו: התכנית השניה היא תכנית של ייעוץ חינוכי, היא לקראת סיום הבדיקות בוועדה המקצועית, היא הולכת למל"ג השנה, יש לנו 700 פניות, איך נמיין 30, אני לא יודע.

יאיר קארו: יש קושי עצום בנושא ייעוץ חינוכי בצפון הארץ, גם בגלל מגזר ערבי גדול שאין בו פתרון לנושא הייעוץ החינוכי.

יאיר קארו: יש לנו שלוש תכניות חשובות שכרגע עוצרים אותנו מלהגיש אותם, קצת משרד החינוך, קצת המועצה להשכלה גבוהה.

יאיר קארו: אחת עוסקת בנושא פיתוח וניהול בתי הספר, כל נושא הניהול של בתי הספר במדינת ישראל נמצא בשנות ה- 80 מבחינת תפיסות ניהול.

יאיר קארו: התכנית השניה עוסקת בחינוך מדעי לגילאים הצעירים משום שאנחנו רואים את התוצאות.

יאיר קארו: אפשר להשתולל ולהתנפל על המכללות אבל דבר אחד הם לא עשו, הם לא כתבו את התכנית של הבדידים, התכנית שבאה מאנשי אוניברסיטת חיפה, ידידי.

יאיר קארו: הם לא כתבו את תכנית השפה במכלול להוראת הלשון, זו תכנית שבאה מארצות הברית, הם לא היו מח"ר 98 של חיים הררי שנעשה בכלל על המכללות ובלי השתתפותם.

יאיר קארו: אז לפני שמטילים עלינו את עול האשמה כדאי קצת לדעת את העובדות.

אילן שלגי: יש הרבה ביקורת על השפה במכלול ושיטת הבדידים אבל היות וזה רץ בארץ הרבה שנים, האם אתם ושאר המכללות הכשרתם את המורים ללמד את שיטת הבדידים ואת השפה במכלול או שמראש אמרתם זה לא טוב ואנחנו לא רוצים להתעסק בזה.

יאיר קארו: אנחנו בכלל לא מכשירים את המורים ללמד פר תכנית ספציפית משום שיש הרבה מאד תכניות.

יאיר קארו: במתמטיקה יש 6 או 7 תכניות שרצות עכשיו.

אילן שלגי: היום אני יודע, אבל מה היה לפני חמש שנים ולפני 15 שנה?

יאיר קארו: העיקרון של הלמידה אצלנו הוא בכלל לא תלוי תכנית.

יאיר קארו: הנושא של תלוי תכנית הוא קטע שבו אנחנו מטפלים במסגרת תעודת ההוראה.

יאיר קארו: מפגישים את תלמידי תעודת ההוראה במסגרת 4 שעות, שזה 20% מסך כל נפח ההכשרה להוראה.

יאיר קארו: מפגישים אותם עם תכניות לימודים.

יאיר קארו: מהם תכניות הלימודים?

יאיר קארו: איך מתמודדים אתם, מה לומדים בהם?

יאיר קארו: ולרבים מהם אנחנו מלווים מאוחר כך עוד שנים בתוך השדה.

יאיר קארו: ידענו על הבעיות של השפה כמכלול לא מעט שנים.

יאיר קארו: היינו מעורבים בפרוייקטים של שיקום נזקים של השפה במכלול.

יאיר קארו: בשנת 97 שנכנסתי לתפקידי פה, דבר ראשון שהלכתי לבדוק, זה מה מלמדים במתמטיקה, כי אני בא מתחום המתמטיקה.

יאיר קארו: התכנית להוראת מתמטיקה באורנים השתנתה באותו יום והיא בניגוד לאשת לוט, לא תביט אחורה.

יאיר קארו: פה לא יהיו נציבי מלח, פשוט גמרתי את התכנית הקודמת, הסיפור הזה נגמר.

יאיר קארו: לא מורה כוללת ולא מורה שלומדת 4 שעות מתמטיקה, מי שרוצה ללמד מתמטיקה בבית הספר היסודי לומדת התמחות מלאה במתמטיקה ובתוך זה נכנסו עכשיו הכרה עם תכניות לימודים, תכניות לימודים אלטרנטיביות, ובעיקר עקרונות.

יאיר קארו: איך את מלמדת?

יאיר קארו: לא רק על בסיס תכנית אחד אלא איך את מלמדת באופן פנורמי.

יאיר קארו: איך תבחרי לעצמך תכנית לימודים שמתאימה לך או תתקיני תכנית לימודים שמתאימה לך.

יאיר קארו: בזה נפרדה אורנים לפני 6 שנים מהמושג מורה כוללת למתמטיקה, היא גם נפרדה ממנה עכשיו בעוד מספר דברים כי מהשנה מורות שהולכות ללמד בבית הספר היסודי ספרות, מחשבת ישראל, מקרא לשון עושות את זה כ- B.a .

יאיר קארו: הן לא עושות את זה יותר כהתמחות חלקית ללא שום סיכוי.

יאיר קארו: היא תלמד בדיוק מה לומדות חברותיה באוניברסיטה במקום עם 200 איש, עם 30 איש בכיתה.

יאיר קארו: יש לך B.a ועשית הכשרה להוראה לבית הספר היסודי.

יאיר קארו: הם עושים את זה במשולב, לא אחרי.

יאיר קארו: התכנית האחרונה שיש לנו וממתינה להגשה זו תכנית שעוסקת נוער נושר.

יאיר קארו: 27% מהנוער לא מסיים את לימודיו בכיתה יב', החלטנו להתמודד עם זה בגיבוי של הג'וינט שעוזר לנו.

אילן שלגי: הנשירה היא אחרי כיתה י' או אתה יודע גם כמה אחוזים נושר כבר קודם.

יאיר קארו: ישנם גם קודם, עד כיתה י' נושרים, עד כמה שראיתי במחקר האחרון של פרופסור קופ, 10% עד 12% וישנם עוד 10% שנושרים בדרך כלל במעבר מחטיבת הביניים לעליונה או בגמר השנה הראשונה בעליונה שהם לא מתמודדים עם הבגרויות.

יאיר קארו: יש על זה נתונים מאד מפורטים.

אילן שלגי: אמרת סך הכל 27%.

יאיר קארו: זה מגיע ל- 27% .

אילן שלגי: הנשירה קודם אפילו לא עומדת בדרישות של חוק חינוך חובה.

יאיר קארו: יש נושרים סמויים, כאלה שבכל זאת נמצאים בבית הספר אבל לשהותם יש ערך מועט.

יאיר קארו: יש פשוט הקצאת משאבים לשירותים חברתיים, חוברת שכל שנה מוציא פרופסור קופ, אני חתום עליה, לומד אותה, בודק מה אפשר להגיב, חוברת מעניינת.

יאיר קארו: אלה התכניות שלנו.

יאיר קארו: הבטחתי נתונים, ספרות באוניברסיטת חיפה ואוניברסיטת תל-אביב 450 תנאי קבלה.

יאיר קארו: גיאוגרפיה 450, היסטוריה 450, וגם כל השאר, אמנות רב תחומי, לשם שינוי, 490.

יאיר קארו: באוניברסיטת בר-אילן מעל 500, כל הזרם הדתי מתייחס בצורה הרבה יותר חיובית לנושא ההוראה.

יאיר קארו: חתכי הקבלה גם במכללות הקטנות הדתיות ברובן, לא בכולן, הם סדר גודל של 20 או 30 נקודות פסיכומטרי יותר גבוה מאשר הממלכתי.

יאיר קארו: צריך לומר את זה לשבחם, גם אם הם פזורים כמו פטריות, יכול להיות שמהרבה פטריות קטנות צריך לעשות אורניה אחת גדולה, אבל הייחוד של הקבלה שם היא באופן עקבי יותר גבוהה.

יאיר קארו: החוג למקרא אוניברסיטת חיפה, בשל ריבוי סטודנטים מקבל השנה בתנאי קבלה 440.

יאיר קארו: אוניברסיטת בן-גוריון ב- 460.

יאיר קארו: אני חושב שבמכללות לחינוך יש הרבה מה להשתפר אבל גם אי אפשר לצפות למצב ביזארי של מוסדות אקדמיים שמתוקצבים כמו בתי ספר יסודי.

יאיר קארו: מספר תלמידים F.T.E שפירושו Fool Time Education , אנחנו לוקחים את כל התלמידים, גם תלמידים שנמצאים פה בהיקפים חלקיים, כי אתם שומעים 5000 וחושבים שיש פה אימפריה, יש פה אימפריה, אבל לא כזו, ומכווצים את זה לתלמיד על פי חלוקה של 20 שעות.

יאיר קארו: תלמיד שנמצא פה פחות מ- 20 שעות למידה בשבוע, איננו נחשב לתלמיד מלא.

יאיר קארו: אם הוא נמצא פה 10 שעות, הוא נחשב לחצי תלמיד.

יאיר קארו: תפקידם של המספרים האלה לכווץ קצת את הקבוצה הגדולה של משתלמים שנמצאים פה בהיקפים קטנים.

יאיר קארו: באורנים בתשנ"ג היו 2002, הגענו לשיא בתשס"ג, שנה שעברה, עם 4021.

יאיר קארו: פחות או יותר פי 2 בתוך עשור.

יאיר קארו: תקציבי משרד החינוך, שתראו אותם, עשו מהלך הפוך במגמתו.

יאיר קארו: זה לא שהתעוררנו יום אחד והחלטנו שנהיה מוסד של 4000, אנחנו מבטלים פעולות מתואמות עם משרד החינוך.

יאיר קארו: משרד החינוך ביקש בתשנ"ז לפעול לכך שהכשרת המורים העל יסודית בצפון מדינת ישראל תקבל פה בית ושנטפל בזה ברצינות, אלו חוגי ה- B.ed העל יסודיים שהראיתי לכם קודם.

יאיר קארו: הם לא האמינו שנתמודד עם זה, יש לנו היום בחטיבה הזו סדר גודל של 500 סטודנטים.

יאיר קארו: הכשר המורים העל יסודי במדינת ישראל נמצאת באורנים.

יאיר קארו: אין בכלל ממכללות אחרות שיש בהן, גם לגורדון אין על יסודי.

יאיר קארו: מיקדו פה את המאמץ וזה חלק מההסבר לגידול הגדול שהתחלנו אותו פה וזה התייצב.

יאיר קארו: אחר כך זה זרזיף קטן כלפי מעלה בו הגענו עד 4000, המצוקה התקציבית מורידה אותנו בכיוון ההפוך.

יאיר קארו: בכל אופן בפרופיל של מכללה שהכפילה את עצמה בתוך עשור, לא מתוך גחמות אלא מתוך תכנון של משרד החינוך.

יאיר קארו: היו"ר אילן שלגי: מה מבחינת התקצוב של משרד החינוך?

יאיר קארו: אתה אומר שהוא לא הלך אתכם, עד כמה הוא מאחור?

מיכאל עופר: תקצוב משרד החינוך מחולק לתלמידים סדירים, תלמידים שלומדים תואר ראשון בלימודים מלאים ועל פיהם נקבע התקצוב.

מיכאל עופר: ה- F.T.E שיש לך פה זה תלמידים, כל מיני תלמידים לומדים תואר ראשון שבאים להשתלמויות וכל התלמידים האחרים.

מיכאל עופר: מכסת משרד החינוך היא בהדרגה קטנה, כאשר התקצוב פר תלמיד קטן גם בהדרגה.

מיכאל עופר: כלומר, התקצוב פר תלמיד סדיר היה לפני שלוש שנים 2.15 שעות שנתיות שזה בכסף כ-23,000 פחות או יותר, והתקצוב הזה ירד לפני שנתיים ל- 2.1 והשנה הוא כנראה יורד ל- 1.9 ו- 1.6 כלומר הוא יורד בצורה דיפרנציאלית בהתאם לשנתונים, הממוצע יהיה בטח 1.8.

מיכאל עופר: מכסת התלמידים גם קטנה יחס, לפני שנתיים הייתה המכסה גדולה יותר משנה שעברה ב- 400 תלמידים, והשנה כנראה יקטינו אותם בעוד 600 תלמידים, עוד לא הודיעו לנו בדיוק, אבל הודיעו לנו שאנחנו צריכים להיות מוכנים.

אילן שלגי: יש אצלכם תלמידים לא מתוקצבים?

מיכאל עופר: ישנם תלמידים שלא לומדים לתואר ראשון ולא לתעודת הוראה, הם לא תלמידים מתוקצבים, הם לומדים בשכר הלימוד שלהם.

אילן שלגי: שכר הלימוד שלהם מכסה את התוצאה?

אילן שלגי: או שאתם צריכים לסבסד אותם?

מיכאל עופר: אנחנו צריכים לסבסד אותם, המכסה מיועדת לתלמידים שלומדים לתעודת הוראה לתואר ראשון בלבד, זו המכסה, אחר כך יש השתלמויות ועוד דברים נקודתיים, אבל לא כמכסה כוללת.

יאיר קארו: כדי לסבר את האוזן בנפח כללי, משום שאתה רואה את ה- F.T.E וזה היה די דומה אם היינו לוקחים תלמידים סדירים, התקציב הריאלי לתשנ"ט, שזה היה סדר הגודל הגדול ביותר, התקציב הכולל שהעביר לנו משרד החינוך היה בשיאו בתשנ"ט.

יאיר קארו: בערכים ריאליים של היום, מתוקני אינפלציה, הוא סביב 65 מיליון.

יאיר קארו: התקציב ב- תשס"ג הולך להיות 51 מיליון.

יאיר קארו: ירדנו ריאלית מ- 65 ל- 51 שזה כ- 25% ולפני הקיצוץ הגדול של שנה הבאה.

אילן שלגי: האם לך ישנה אם התקצוב יבוא דרך הות"ת.

יאיר קארו: אני אומר את דעתי על זה בהמשך.

יאיר קארו: אנחנו רואים את ההשתתפות של משרד החינוך פר תלמיד F.T.E זה לא פר תלמיד מתוקצב כי כמו שאמר מייקל שהסטנדרט לתלמיד מתוקצב היה 2.15 והוא נשחק, עכשיו אני לוקח חשבון אחר.

יאיר קארו: סך כל הקצאת משרד החינוך מחולקת לסך הכל תלמידים מאושרים באורנים, כולל תלמידי השתלמויות.

יאיר קארו: אתם תראו שוב את אותה תמונה, זה עלה בתנודות קטנות, הגיעו לשיאו בתשנ"ט, כשמשרד החינוך השתתף פר תלמיד בערך ב- 16,000 ש"ח, עשה תנודה ב- תש"ס, שזה היה קיצוץ שלומית עמיחי הידוע לרעה.

יאיר קארו: תוקן בחזרה בתשס"א ועכשיו ירד דרמטית ל- 13,435, בגלל ירידות דרמטיות בהיקף התקציב.

יאיר קארו: שימו לב, חזרנו כמעט עשר שנים אחורה.

אילן שלגי: אם תקטין את מספר הסטודנטים הם יקטינו לך את ההקצבה.

יאיר קארו: התלמידים הסדירים, הם עושים את זה בצורה מאד משונה, אתה מקטין את מספר הסטודנטים, כתוצאה מלחצים להקטין את מספרם, לא שאנחנו מעונינים להקטין אותם, אנחנו גם לא מעונינים להגדיל מי יודע מה.

אילן שלגי: האם הלחץ להקטין הוא בתקצוב או בדרך אחרת?

יאיר קארו: הלחץ להקטין בא על ידי שליטה בתקציב, פשוט מתקצבים אותך, אחרת אתה צריך לבצע הפחתת שעות ופיטורי עובדים.

אילן שלגי: זה אומר שהורידו לך את ההקצבה מ- 65 מיליון ל- 51 וזה גורם לך להפחית את מספר הסטודנטים.

יאיר קארו: וגורם לי לפיטורי מורים.

אילן שלגי: אם אתה מפחית את מספר הסטודנטים, האם מערכת החינוך תיפגע?

אילן שלגי: כמה מורים היא צריכה לעומת המורים שקו הייצור מוציא כל שנה?

יאיר קארו: יש פה שאלה קצרת טווח ושאלה ארוכת טווח.

יאיר קארו: המוסדות להשכלה בישראל לא עובדים על בסיס של צרכים מיידיים של שנה שנתיים משום שלפי ההיגיון הזה צריך מחר לסגור את רוב הפקולטות למשפטים.

אילן שלגי: בוא נדבר על חינוך, יש עוד הרבה בעיות במדינה.

יאיר קארו: עד לפני שנתיים, לפני שסגרו את הדלתות, בין 70% ל- 80%, תלוי בשנתונים, תלוי בהיקפים בביקוש, נקלטו מיד עם תום לימודיהם בהוראה.

יאיר קארו: היו"ר אילן שלגי: אתה מדבר על מורים שלכם או מורים בכלל?

יאיר קארו: מורים שלנו, אני לא יודע על מורים בכלל כי אין לי נתונים כלליים.

יאיר קארו: ישנם 20% עד 30% או שלא נקלטו או שהלכו לדברים אחרים.

יאיר קארו: למדו פה את התואר ואת תעודת ההוראה ובחרו בקריירה אחרת.

יאיר קארו: 85% מהקהל שלומד פה הוא נשים, חלקם למרבה המזל מתחתנות יולדות ומתכננות את החיים מחדש אחרי הלימודים משום שיש שינויים שהם לא בדיוק מתוכננים שאתה מגיע לפה.

אילן שלגי: קיימת הערה, והיא בוודאי לא מופנית למורים של אורנים, ואני משוכנע בזה, היא מופנית לכיוונם של מכללות אחרות, בעיקר לדתיות שאומרות הרבה סטודנטים באים למכללה למורים כדי לקבל תעודה אקדמאית, אחר כך הם בכלל לא מתכוונים להיות מורים, אלא שגם כדי להיות פקיד בבנק, עם התעודה הזו תנאיך יותר טובים.

יאיר קארו: את זה לא כדאי לעשות פה באורנים, באורנים צריך ארבע שנים כדי להגיע לתעודה הזו, שיעשה את זה באוניברסיטה בשלוש שנים.

אילן שלגי: לכן אמרתי שזה לא מופנה לאורנים.

מיכאל עופר: בכלל המכללות לחינוך, שמסובסדות על ידי האגף להכשרת מורים לא כדאי לעשות את זה שם, כיוון שבאותם 27 מכללות, הלימודים נמשכים 4 שנים.

יאיר קארו: הנתיב המשתלם לעשות את זה הוא במכללות הרב אזוריות.

יאיר קארו: המכללות האזוריות הכלליות הם עסק כספי פורח.

יאיר קארו: את ערכו האקדמי אני לא יכול לשפוט, יש יותר טובים ויש פחות טובים, ראיתי גם מצוינים וגם כאלה שלא הייתי נותן להם לכוון את הכניסה לאורנים.

יאיר קארו: זה עסק משום שאתה לומד בלימודים הרב תחומיים בלי חובת נוכחות, באורנים גם חייבים להתייצב, אי אפשר ללמוד פה שחייה בהתכתבות.

יאיר קארו: אין פה שחייה בהתכתבות.

יאיר קארו: אם אתה רוצה להיות מורה, רואים אותך שופטים את הביצועים שלך רואים איך אתה בגן ואיך אתה בבית הספר.

יאיר קארו: אין פה שחייה בהתכתבות וזה קשה.

יאיר קארו: יש בתוכם גם אנשים שהולכים ואומרים מראש שהם ילכו לקריירה משולבת, בעיקר בתחום החינוך המיוחד, אומרים אני בא לעשות חינוך מיוחד בגלל המוניטין, אהיה מורה לחינוך מיוחד או לשילוב בבית הספר וגם אעסוק בזה באופן פרטי, אין לי שום בעיה עם זה.

יאיר קארו: זה יותר קיים בתחומים של החינוך המיוחד, אדם שבא לעשות פה אמנות 4 שנים או ביולוגיה 4 שנים, החוג העמוס ביותר במדינת ישראל, 40% מעל החוגים המקבילים באוניברסיטאות מבחינת עומס למידה, זה לא משתלם.

יאיר קארו: כיום יש עודף הכשרה , צריך לומר את זה ביושר, וזאת משום שבתי הספר סגורים, סגרו את הכניסה לבתי הספר.

יאיר קארו: אתה מכשיר אנשים צעירים שבאים לבתי הספר, חלקם משתחל בגלל צורה שבה מתנהלת הרפורמה, במקום לקחת אנשים שסיימו את דרכם בבתי הספר עשרת אלפים כאלה להערכתי, למצוא להם תנאי פרישה מתקבלים על הדעת ולהוציא אותם, אתה תסחב עכשיו גננות עד גיל 64 עם חוק עידוד הפרישה לנשים, עם המחטף שהיה שם, זה לא מתקבל על הדעת.

יאיר קארו: אנחנו באים לבתי הספר ויש שם דברים פתטיים.

יאיר קארו: לא נעים כי גם אנחנו מתקרבים לגיל הזה לאט לאט, למרות מאמציי שלא לחלוף את גיל ה- 40, זה קרה.

יאיר קארו: אז יום יבוא ויגידו לי אדוני אתה צריך ללכת, יכול להיות שכבר עכשיו אני צריך ללכת, אבל אי אפשר לעבוד עם ילדים בכיתה א' כל יום עם המורה נחמה שהיא בת 63.

יאיר קארו: הם אומרים לה "סבבה, נחמה" והיא חושבת שקיללו אותה, היא לא יודעת שזה ברכה כי הסלנג אחר.

יאיר קארו: העודף בולט בממלכתי דתי, החרדים זה סיפור אחר, אין להם השכלה גבוהה והם רואים את זה כהשכלה הגבוהה שלהם.

יאיר קארו: לגבי ות"ת, אני סבור שבטווח הארוך, אם משרד החינוך לא ימצא דרך אמיתית לא דקלרציות, להשאיר מספר קטן של מכללות באיכות גבוהה מאד, הסיפור הזה ייגמר.

יאיר קארו: אי אפשר, בצורה בה הוא מתנהל להבטיח לאורך זמן הכשרת מורים טובה במדינת ישראל, גם לא מכללה בסדר גודל של אורנים.

יאיר קארו: בגלל התשתיות שצריכות שדרוג, אתה מכשיר את מורי ישראל למדעים בתנאים של שנות ה-80.

יאיר קארו: משרד החינוך היה פה ואמר אנחנו עומדים לתקצב תשתיות של בתי ספר יסודיים, זו ההתמחות שלהם, ות"ת יודע לתקצב מוסדות להשכלה גבוהה.

יאיר קארו: סברתי שנים שהזיקה למשרד החינוך היא נכונה אם משרד החינוך מבין מה יש לו ביד ומסוגל להתייחס ולתקצב ולפעול מול המכללות לחינוך לא מול 27, מול 10 מול 12 עם הייחודיות, לכל היותר.

יאיר קארו: את היתר נסגור לאלתר ונרכז את המאמץ ואת המשאבים המצומקים, לרכז שם ואחר כך להבטיח למכללות האלה תקצוב אקדמי נאות ולא תנאים של הסתדרות המורים.

יאיר קארו: למורים שעובדים פה אין חדרי סגל זה משהו שלא יעלה על הדעת במוסד אקדמי כי משרד החינוך אומר, חדרי סגל, שומו שמיים, הם צריכים חדר מורים עם כוס קפה עם הפסקה ב-10:00 עם פעמון.

אילן שלגי: אם הות"ת יהיה זה שמתקצב, הרי המדינה לא תיתן לו יותר כסף.

יאיר קארו: היא תעביר את התקציב.

אילן שלגי: אבל אתה אומר שבתוך החלוקה בין המכללות אתה מאמין יהיה לך יתרון כי הות"ת יכיר בצרכים היתרים שלך לעומת מכללות אחרות.

יאיר קארו: אני מאמין שאם משרד החינוך לא ילחץ על הברקס, יסגור הרבה וישאיר מעט יציג להם את המשאבים, המערכת הזו תיפול נפילה נוראה מבחינה איכותית.

יאיר קארו: גם אלה היום שמבחינה איכותית סוחבות, ולא רק אורנים, זה ווינגייט, סמינר הקיבוצים, וגם לווינסקי בחלק מהדברים.

יאיר קארו: התוצאה בארבע השנים האחרונות, תקצוב משרד החינוך למכללות יורד באופן דרסטי.

יאיר קארו: זה לא יכול להימשך ככה.

יאיר קארו: ות"ת עוסק בהערכה של צרכים כלליים ויעשה גם את ההערכה להכשרת המורים.

יאיר קארו: אם משרד החינוך לא יכול לעשות את זה ולא יכול להגן על המכללות שלו ולא רוצה שהמערכת הזו תעבור לאוניברסיטאות באופן מלא, שם תהיה קטסטרופה, כי האוניברסיטאות הן אוניברסיטאות למחקר ואני מקווה שאני לא פוגע באף אחד, אבל מה שמעניין אותם זה קודם כל המחקר.

יאיר קארו: בקיץ הם לא בארץ.

יאיר קארו: אחר כך החוגים המובילים פסיכולוגיה משפטים מדעי המחשב ואחר כך יש את החוגים של מדעי הטבע, אחר כך החוגים של מדעי הרוח, ולבסוף, למעט אוניברסיטת חיפה שיש פקולטה לחינוך, בכל יתר המקומות זה בית ספר לחינוך ומעמדו נמוך, שם יש חוג לחינוך ושם יש אחריו חוג להוראה שחלק גדול מעובדי הסגל שלו הוא לא עובדי אוניברסיטה אלא עמית הוראה, מורים ששוכרים מבחוץ, ובחוג להוראה ישנו זנב לשועלים שנקרא הכשרת מורים.

יאיר קארו: תהיה קטסטרופה.

יאיר קארו: גם היום האוניברסיטאות מכשירות כאלף מורים בשנה פחות או יותר.

אילן שלגי: הם מכשירים את המורים העל יסודיים.

יאיר קארו: המנדט שלהם הוא העל יסודיים.

יאיר קארו: כ- 600 נקלטו בתשס"ב בתוך מערכת החינוך.

יאיר קארו: לכן ות"ת, לא כי אני מתלהב, כי אחרת משרד החינוך הורס את המכללות, אנחנו נישאר בלי הכשרת מורים.

יאיר קארו: לא שאני מאוהב בות"ת, יש לו יתרונות ויש לו חסרונות, אבל תהיה הערכה כוללת ויצטרכו לתקצב את המכללות שיוותרו, יכול להיות שות"ת יחשוב שצריך רק ארבע.

יאיר קארו: אם יחליט שצריך לסגור את אורנים יהיה לי עצוב אבל אם יחליט להשאיר אותה, הוא יתקצב אותה באופן נורמאלי.

יאיר קארו: אני קם בוקר ורואה מכללה צעירה , עמק יזרעאל, ואני אומר את זה מתוך קנאה ומתוך פרגון, מכללה שהיא חצי מסדר הגודל של אורנים שות"ת השקיעה בה בשש השנים האחרונות יותר ממה שמשרד החינוך השקיע באורנים מאז 1951, זה פשוט מקומם.

יאיר קארו: כתבתי ללימור לבנת שיש פה שתי מדינות, מדינה אחת שמתקצבת את ההשכלה הגבוהה ומדינה שניה שמתקצבת את צרכני הסעד של הכשרת המורים.

יאיר קארו: ראו את השקף על השקעות משרד החינוך בתשתיות, וכמה השקיעו בבינוי.

מיכאל עופר: התלמידים פה הם לא F.T.E אלא ראשים שעוברים את השער, לכן המספרים שונים ממה שראינו קודם.

יאיר קארו: פר תלמיד זה בערך 2000 ש"ח.

יאיר קארו: ב- 9 שנים, השקעות משרד החינוך בבינוי לאורנים היו 10 מיליון ש"ח.

יאיר קארו: יש פה קמפוס בגודל של כפר, משרד החינוך רואה בעיני רוחו בית ספר עם שרת ושמש.

יאיר קארו: יש פה 120 עובדי מנהל.

אילן שלגי: הם לא באים הנה לראות?

יאיר קארו: הם לא יכולים, אין כסף וזהו דפוס מחשבה של ניהול בית ספר, יש פה 120 עובדי מנהל, זה לבד סדר גודל של בית ספר קטן יסודי, 120 עובדי מנהל שצריכים לשרת מערכת של 6000 איש שיש פה.

יאיר קארו: 10 מיליון בעשר שנים וגם זה רק בגלל שהצלחנו לשכנע אותם שצריך להרים פה ספרייה כי המל"ג דרש כתנאי לכניסה תואר השני הקמת ספריה ברוח האלף השלישי, ואתם תראו אותה.

יאיר קארו: פעם אחת בטובם הספרייה עלתה 20 מיליון והם נתנו לנו 4.2 מיליון ועיגלו את זה אז נניח 5 מיליון.

יאיר קארו: רבע ממחיר הספרייה.

יאיר קארו: ות"ת שנותן תקצוב לבינוי נותן מצ'ינג בגובה 50%, אנחנו קבלנו 25%.

אילן שלגי: מאיפה בא היתר?

יאיר קארו: היתר בא מצבירה, שכר לימוד, חניה.

יאיר קארו: אורנים צברה במשך 6 שנים שקל לשקל בשביל להגיע לדבר הזה.

יאיר קארו: התחלנו את הצבירה ב- 1996, הגשנו תכנית חומש - - -

אילן שלגי: אבל אולי זה מה שהזיק לכם כי הרי משרד החינוך יודע שיש לכם צבירה, הוא אמר אתם התייעלתם אז לספרייה תקבלו רק רבע.

יאיר קארו: עשינו את הצבירה בהסכמה שהם אינם יכולים לתקצב את זה ולכן נצבור את זה והשבתנו כאן כמעט לחלוטין את כל חידוש הקמפוס.

יאיר קארו: עד לפני שנה היו לנו מחשבים 80, 88 ופנטיום 3 ופנטיום 2, אלו מחשבים שלפני חמש ושש שנים, אתם תראו אתה מצב של הקמפוס, היה לזה מחיר קשה.

יאיר קארו: זה שהצלחנו לאסוף כסף זה בסדר, ויונה תראה לכם את הספרייה, אבל היה לזה מחיר קשה מאד של שחיקת הקמפוס וזה מתוך מחשבה אחת.

יאיר קארו: אם אנחנו רוצים להיות מכללה מובילה, אנחנו מוכרים תואר שני, תואר ראשון נגמר כבר, היום עוסקים בתואר שני, וזה חלק מהמחיר.

אילן שלגי: ניסיתם לקבל אישור לתואר שני עם תזה?

יאיר קארו: עדיין לא, זה גם לא ה"מיין סטרים" שלנו.

אילן שלגי: כי אני יודע ממכללות אחרות שנאבקות ולא נותנים להם.

יאיר קארו: ווינגייט נאבק קשות, הוא גם יקבל, זה לא כל כך בוער לנו, כי אישרו לנו תואר שני עם עבודת גמר ישומית, כלומר זה לא מתבצע ללא תזה אלא עם תזה יישומית שיש בה מרכיב גדול למחקר אבל היא לא מיועדת להיות תזה לתואר שלישי כחלק מתכנית התקדמות לתואר שלישי.

יאיר קארו: את ווינגייט מעניין תואר שלישי, אנחנו עוד רחוקים משם.

יאיר קארו: כן ישנה תזה ישומית שיש בה מרכיב מחקרי, ומרכיב ישומי.

יאיר קארו: אדוני למד תואר שני, מה אתה תעשה בבית הספר כשאתה חוזר?

יאיר קארו: אתה צריך להשפיע על המערכת לא רק לשפר את השכר שלך, לכן התזות האלה הן תזות עם חזרה לבית הספר עם תכנית ישומית שאתה מבצע.

יאיר קארו: זו התכנית עם משרד החינוך, תכנית חומש מ- 1997, אלה דברים שאין לנו.

יאיר קארו: למשל, מרכז ללימודי מחשב.

יאיר קארו: רבות דובר על שילוב הטכנולוגיה בחינוך, יש באורנים 487 מחשבים, משרד החינוך במשך שלוש שנים הפסיק בכלל את התקציב של החלפת ציוד.

יאיר קארו: פניתי לסמנכ"ל לכספים בקרה בשם עדי הרשקוביץ ממשרד החינוך, הוא בא לאורנים, סייר בתשתיות, האיש יצא מפה בשוק, הוא פגש פה ציוד לימודים שבתפקידו הקודם במשרד החינוך ב- 1979 הביא למעבדות לטבע.

יאיר קארו: לא עשינו לו הצגה, זה הציוד שיש.

יאיר קארו: ישנה עכשיו תקנה 55 במשרד החינוך שבה קצת מעבירים כסף לחידוש ציוד, אין לנו מרכז ללימודי מחשב, יש קומה בספרייה, תראו שהספרייה כולה פועלת אבל ישנה קומה שבשביל להפעיל שם מרכז להכשרה לטכנולוגיה ושילוב טכנולוגיה בחינוך אנחנו צריכים 3 מיליון ש"ח.

יאיר קארו: השלד ישנו, הוא חלק מהספרייה אבל לסדר אותו לרהט אותו, חזון אחרית הימים.

יאיר קארו: אין באורנים אודיטוריום.

יאיר קארו: לכל מכללה מודרנית יש אודיטוריום גדול, יש לנו כיתה הכי גדולה שהיא 160 מטר עם כסאות מפלסטיק.

יאיר קארו: אפשר להכניס שם כ- 200 איש ביום טוב ואת האירועים הגדולים של המכללה אנחנו עושים באולם ספורט משנות ה- 70 שאחת הפצצות הבאות בסיכול הממוקד תיפול עליו ואז תיפטר הבעיה כי יצטרכו לבנות אותו מחדש, זה דבר נורא.

יאיר קארו: מרכז ללימודי אמנות, יש לנו חוג לאמנות שני בגודלו אחרי המדרשה בבית ברל, שהוא מוסד נהדר.

יאיר קארו: היה עם 60 תלמידים לפני 5 שנים היום יש לנו כבר 200 תלמידים, קבלנו הסמכה לתת תואר ראשון.

יאיר קארו: אני מתבייש לקחת אתכם לראות את התשתיות.

יאיר קארו: ההצעה הזו עומדת על שולחן משרד החינוך כבר 7 שנים, במקום לרכז פה את כל האמנות בצפון למורים, השקיעו 7 מיליון ש"ח בויצ"ו חיפה שמכשירה מורים לעיצוב ו- B.ed בארכיטקטורה.

יאיר קארו: אם אתה שואל אותי, זה צעד מדהים בטיפשותו.

אילן שלגי: אולי הכסף בא לשם מגורם חיצוני?

יאיר קארו: בררנו את כל הפרטים, זה בא ממשרד החינוך.

יאיר קארו: אני לא מבין את זה כי יש הרבה מכללות אתה מפזר את זה, לא עומד בלחצים.

יאיר קארו: לגבי מעבדות למדעים, השיפוץ האחרון היה ב- 1979, היות שזה היה לפני אני יכול להגיד שברוך השם עשה שם שריפה מקצר, זה הוקם בשנת 1951 התשתיות חשמל לא תוקנו עד 1979, זה נשרף ואז שופץ.

יאיר קארו: למרבה המזל החלפנו עכשיו פעם נוספת את תשתיות החשמל אז אי אפשר יהיה לשרוף אותו, אבל זה לא מעורר כבוד.

יאיר קארו: אנחנו לא יכולים לעשות את זה עם התקציבים של משרד החינוך ואתה רואה בתי ספר תיכוניים שמשרד החינוך מכניס כסף למעבדות יותר טוב מהמקום שבו יכשירו את מוריהם.

יאיר קארו: איך אנחנו מחזיקים את המעבדות, המורים שלנו, רובם גדול פרופסורים, משקיעים פה את הציוד מחקר שלהם.

יאיר קארו: אנחנו משתמשים במעבדות של הכשרת המורים בציוד מחקר של הסגל החוקר.

יאיר קארו: זה אותו סגל שחוקר במשותף עם אוניברסיטת חיפה.

יאיר קארו: חלטורה.

יאיר קארו: בשביל לטפל בזה, שזה חירום צריך 26 מיליון, אז זה הולך ל- 27 מכללות.

יאיר קארו: חסרות לנו כיתות וזה יחסר עוד יותר כי בעוד שנתיים, אחרי שנפתח הגבלות הות"ת מל"ג על התואר השני של 30 במחזור, יהיה לנו 300 עד 400 מסטרנטים.

יאיר קארו: אנחנו נבנה פה עיר אוהלים בקצב של משרד החינוך מתנהל.

יאיר קארו: רווחת סטודנטים.

יאיר קארו: אין לנו מועדון לסטודנט, אנחנו עוסקים בזה, שיפצנו להם את המעונות, וזו בעיה.

יאיר קארו: זה חובה, זה לא ייפתר מדיבורים ולא ייפתר מסגנון התקצוב של משרד החינוך עכשיו.

יאיר קארו: לכן, אם הוא לא מסוגל לעשות את זה... הגשתי לוועדת דוברת מסמך לבקשתם שכולל גם מצב של מעבר לות"ת.

יאיר קארו: לא 27 מכללות אלא מאמץ בגדולות באלה שיש להם פוטנציאל כי אי אפשר לפזר את המשאבים האלה לכל רוח ונתתי דוגמא של כל מיני דברים.

יאיר קארו: את המטח הזה של השעה הראשונה על היתרונות ותסכולים גמרתי.

אביאל אהרון: האם יש לכם איזשהו חתך סוציו-אקונומי של הסטודנטים, מי הם ומאיפה הם באים?

יאיר קארו: תשמעו את זה גם מדיקן הסטודנטים, חתך הסטודנטים, למעלה מ- 30% ממשפחות שאין ידם משגת ברמות חומרה שונות.

יאיר קארו: פילוח על פי גיאוגרפיה, 20% התיישבות עובדת, זה אומר קיבוצים מושבים וישובים קהילתיים.

יאיר קארו: 10% שירות לאומי, שזה עלייה של השנים האחרונות.

יאיר קארו: הקבוצה הראשונה שבאה הנה משירות לאומי לקחה אותי לסיבוב, ושמו 24 מזוזות כפול 150 ש"ח, אני זוכר את זה עד היום, 3600 ש"ח והשכינה שורה מאז באורנים, אין בעיות מעבר לזה.

אילן שלגי: מה עושות פה בנות השירות הלאומי.

יאיר קארו: הכל פתוח בפניהן.

יאיר קארו: הן לא רוצות ללמוד במכללות הדתיות.

אילן שלגי: שירות לאומי הכוונה שהן בוגרות השירות הלאומי.

יאיר קארו: כן, הן טוענות שאלה מכללות מסומנות, קטנות מידי צרות מידי, הן רוצות ללמוד עם כולן.

אילן שלגי: כמו שהם שירתו בירות הלאומי בקרב האוכלוסייה הטרוגנית.

יאיר קארו: והן רוצות להמשיך ככה, הן לא רוצות לחזור בחזרה לבידוד.

יאיר קארו: לא מפריע להן שהן לומדות עם בנים, הן רוצות נורמליזציה.

יאיר קארו: בדרך כלל אין בעיות, מקום אחד שיש קוריוזים זה באמנות.

יאיר קארו: כל אחד הולך ללמוד מה שהוא רוצה, באמנות שנה א' יש קורס ברישום, וקורס ברישום, כך אומרים מומחי האמנות, צריך רישום עירום.

יאיר קארו: חלק מהן עובר את זה ויש בודדות שלא יכולות מטעמים שונים, אמרתי להם, חברים, תמצאו לזה פתרון, הן צריכות ללמוד פה אז הן לא תעשנה רישום עירום, תנו להם דבר אחר.

יאיר קארו: החליפו להן את הקורס ברישום בקורס אחר, ונגמרה הפרשה.

יאיר קארו: הן מצוינות, דרך אגב.

יאיר קארו: 15% אוכלוסייה ערבית שחלקם בדואים עם שיתוף עם הצבא.

יאיר קארו: כל היתר מתחלק פחות או יותר חצי חצי.

אילן שלגי: הצבא מועיד אותם להיות מורים במהלך השירות הצבאי?

יאיר קארו: הם מורים חיילים במגזר הערבי.

יאיר קארו: הם משרתים במגזר הבדואי במדים ולכן השיתוף עם הצבא.

יאיר קארו: ישנם עוד עיירות פיתוח, ואני הולך להדהים אתכם מה זה עיירות פיתוח יוקנעם, שהיא כבר פחות, מגדל העמק, עפולה, בית שאן בואכה טבריה, כרמיאל זה תלוי, יש עכשיו אוכלוסייה רוסית חדשה שהשנה מתחילת להגיע, קריית אתא, נצרת עלית, חלק מהקריות היו פעם משהו, הקריות היום בקריסה כלכלית, זו אותה אוכלוסייה שממנה מגיעות עיקר הבעיות הסוציו-אקונומיות.

יאיר קארו: דור ראשון להשכלה גבוהה, הורים שבדרך כלל היו נטולי השכלה והיו שכירים במפעלים בינוניים.

יאיר קארו: הקבוצה השניה היא קבוצה שצפה עכשיו למטה, ואלו הבנות שבאות הנה עם מעורבות גדולה מאד של ההורים, זה כבר לא כמו בבית ספר יסודי ובבית ספר תיכון זה צף למעלה.

יאיר קארו: ההרגשה של ההורים שזו התקווה האחרונה של המשפחה להשתלב בחברה הישראלית.

יאיר קארו: אני רואה בזה גם אם יש מתוך האוכלוסייה הזו, לא תמיד, תנאי הסף הראשוניים טובים, יש להם בגרויות רעות בגלל תנאים מוקדמים.

יאיר קארו: הבעיה שלנו היא לא לזרוק אותם החוצה ולעשות פה ניכור עוד יותר גדול אלא איך למיין אותם ולזהות את הפוטנציאל בשנה א'.

יאיר קארו: כלומר לקבל אותם לשנה א' להשקיע בהם ולראות מה מתפתח מהם אחר כך.

יאיר קארו: אבל לא להתייחס רק לעובדה שתנאים שלא תלויים בהם, ההורים שלהם היו כאלה והמקום להם היה כזה הבית ספר היה מחורבן, לכן הם ם לא יעברו את הסף או את הפסיכומטרי ציונים גבוהים כי יש להם בעיות תשתית.

יאיר קארו: במאמץ עצום בשנה א' חלק לא שורד, וחלק עושה פה קפיצת מדרגה אדירה.

יאיר קארו: האחוזים שנותרו כ- 20% עד 25% אלו הישובים המבוססים, חיפה נהרייה זיכרון יעקוב, אוכלוסייה ערבית נוצרית של נצרת, בנותיהן נמצאות פה בחוג לאנגלית, זה חלק מתרבות אחרת, הן באות לחוג לאנגלית, נוסעות ללונדון בקיץ, זה דבר מאד מעניין, אין להן בעיה סוציו-אקונומית.

יאיר קארו: 80% עד 85% הן בנות כש- 15% עד 20% הם בנים במגמת עלייה.

יאיר קארו: הדבר המעניין ביותר הוא מגמת עלייה של בנים בגילאים הצעירים לגננים.

יאיר קארו: נדמה לי שיש סרט של מושל קליפורניה הנוכחי נקרא גננת ממין זכר.

יאיר קארו: יש לנו עכשיו חמישה בנים שמובילים את הכיתות, פרט לזה שהם מטופלים היטב.

יאיר קארו: יש מחזור שקרוב למאה בשנה א' עם חמישה בנים.

יאיר קארו: אלו אנשים מעניינים מאד, יש להם אלטרנטיבות הם אנשים אינטליגנטיים שהחליטו ללמוד את זה.

יאיר קארו: יש גנן ממושב הבונים שלמד באורנים, והוא הצלחה כבירה, יש אוכלוסייה כזו וזה עולה לאט.

יאיר קארו: אני אומר לך כיו"ר ועדת החינוך, שכל עוד לא ישנו את שכר המורים בישראל , מנצלים פה את הנשים, ואל תעלבנה, כתבתי על זה ואני אומר את זה פה, אם מערכת החינוך הייתה ההפך, 80% גברים ו- 20% נשים, זה היה לא טוב אולי אבל השכר היה אחרת.

יאיר קארו: התשובות הן תשובות היסטוריות, הן לא עובדות, זו עבודה שניה, אלה שטויות ואני מתפלא איך מדינת ישראל ממשיכה לדבר ככה, הלא היום אתה מבקש מכל זוג במדינת ישראל שני בני הזוג יהיו מפרנסים.

יאיר קארו: אני ממש לא מבין את הסיפור הזה של משכורת ראשונה ומשכורת שניה.

אילן שלגי: אני חושב שהיום כבר לא מעזים לדבר ככה.

יאיר קארו: אבל ממשיכים לחשוב ככה, ומאחורי הקלעים זו האג'נדה.

יאיר קארו: אני נשוי לגננת שקודם כל גידלה אותי, אם הייתי מעז להגיד לה שהיא משכורת שניה, הייתי אחר כך שלושה ימים בעיצוב חינוכי מחדש בכלים של הגן.

יאיר קארו: זה לא מתקבל על הדעת וגם מעליב, ומעליב את הבחורים שמגיעים הנה כי המשמעות היא שגם הם עכשיו מפרנסים שניים.

יאיר קארו: זה לגבי חתך האוכלוסייה.

יאיר קארו: מסקר שעשינו על השיקולים לשמם באת לאורנים, 70% ממשיבי הסקר בחרו באורנים כמקום היחיד, לא כברירת מחדל והתשובה הייתה מוניטין ורצון לעסוק בחינוך.

יאיר קארו: 25% התלבטנו בין אורנים לבין אוניברסיטת חיפה והגיעו בסוף הנה.

יאיר קארו: אני מציע שנצא לסיור.

יאיר קארו: מפגש עם סטודנטים

אילן שלגי: אני שמח לראות את המורות שבדרך, אנחנו פה כבר למעלה משעתיים ומאד מתרשמים מהמכללה שאתן לומדות בה, אבל עדיין לא פגשנו סטודנטים, למעט המעבדה שהצצנו אליה לרגע.

אילן שלגי: נשמח לשמוע מכן, ותדעו רק שאנחנו לא משרד האוצר וגם לא משרד החינוך ולא באנו עם פנקס שיקים, אבל מאד חשוב לנו לשמוע מה אתם עושים ואיך אתם מרגישים.

יאיר קארו: ברוכים הבאים ליו"ר ועדת החינוך, חבר הכנסת אילן שלגי ולאנשי הוועדה, יש לנו חצי שעה להזדמנות חד פעמית כך שאני מבקש להתרכז בדברים עיקריים, טובים ורעים כאחד, מה שמציק לכם, ולא לפתור פה עכשיו בעיות שכר לימוד ודברים מהסוג הזה, אלא את עיקרי הדברים.

יאיר קארו: יו"ר האגודה בבקשה.

אילנה שחר-שוחט: אני שמחה שבאתם ושניתנה לנו הזדמנות לקחת חלק בביקור הזה.

אילנה שחר-שוחט: ניסיתי לאסוף סטודנטים ממסלולים שונים על מנת שתראו גם את מגוון המסלולים וגם את האיכויות השונות של כל אחד מהמסלולים.

אילנה שחר-שוחט: סך הכל לאורנים יש מגוון גדול מאד, אם זה העל יסודי, דיסיפלינות של חינוך מיוחד, חינוך לגיל הרך, מו"גיות, אנגלית ובאמת מכלול יפה וטוב.

אילנה שחר-שוחט: יחד עם זה מלווה אותי ועוד הרבה סטודנטים הרגשה מאד קשה, אני מניחה שגם המנהלים שיושבים פה סביב השולחן.

אילנה שחר-שוחט: אנחנו הולכים להיות מורים שאיך שמסתכלים על זה עכשיו, משנה לשנה התקווה שלנו היא למצוא עבודה ולהיכנס למקום הזה שנקרא בית ספר.

אילנה שחר-שוחט: יחד עם זאת כן חשוב לי לציין שכל אחד הגיע דווקא לפה כי אורנים היא מקום שבו אפשר לרכוש גם את המקצוע הזה, אבל לא רק את המקצוע, כי את זה אפשר לרכוש באוניברסיטה, אלא לקבל באמת את הכלים הטובים של להיות מורה.

אילנה שחר-שוחט: מה נעשה עם זה בעתיד זו שאלה שהתשובה אליה כנראה לא אנחנו נענה.

אילנה שחר-שוחט: אם באנו לדבר על מכללות, אז יש הרבה מכללות טובות אבל מה שמגדיר את אורנים מהמכללות האחרות הוא שעניין הכשרת המורים מקבל את הטיפול הכי טוב.

אילנה שחר-שוחט: אנשים יוצאים מפה גם בדיסיפלינה וגם ברמה הערכית כשהם מקבלים את כל הכלים להיות מורה טוב בשטח.

אילנה שחר-שוחט: אני חושבת שזה מה שטוב וזה מה שחשוב כאן, ועל הדברים האחרים שאולי הבנת, האחרות ידברו עליהן.

יפית שמעוני: שמי יפית שמעוני, גם מאגודת הסטודנטים, אני אגיד משהו שאולי יחמיא מאד, אבל אחד הדברים שקבלתי מאורנים, במיוחד בשנה ד' שזו שנת הסטאז' שלי, זה המון מוטיבציה והמון כלים שלצערי בתי הספר או היחידות לקידום נוער והגופים שאני בעצם עובדת אתם, פשוט לא ערוכים לקבל את מידת המוטיבציה הכל כך גבוהה והכלים שקבלתי.

יפית שמעוני: יכול להיות שהם עובדים בשיטה מאד מסורתית וישנה ומאד קשה להם לקבל כלים חדשים מוטיבציה ויצירתיות שאלה דברים שאנחנו מקבלים כאן.

אילן שלגי: הסטודנטים שלכם יוצאים over qualified

יפית שמעוני: זו שנת הסטאז' שלי ולצערי הרב, אחד הדברים שאני נתקלת בהם זה שאומרים לי שאני יותר מידי מתלהבת, אומרים לי תירגעי, וכל מיני דברים כאלה.

אילן שלגי: אני רוצה להגיד לך שאני מכיר כאלה שבאו לכנסת ואמרו להם את אותו דבר.

יפית שמעוני: אני פשוט חושבת שמעבר למקצועיות ולהדרכה הצמודה ולכלים שאין להם שני, אנחנו מקבלים כאן המון מוטיבציה, המון יצירתיות שלדעתי הם תוצאה ישירה של קשר אישי ושל מקצועיות.

אילן שלגי: מה אתם שומעים מבוגרים שלכם של שנה ראשונה ושניה בשטח, דברים כאלה או שהם מצליחים להשפיע?

יאיר קארו: קשה להשפיע, בבתי ספר צעירים שנמצאים עכשיו בבניית סגל וצוות יותר פשוט להשפיע, בתי ספר אחרים, כשאתה בא לצוות ותיק מאד ומגובש, זה חסום.

יאיר קארו: זכרו מה שאמרתי לכם לפני הפגישה, שתראו אנשים עם "דרייב" אדיר והמדינה חוסמת את הכניסה שלהם ומחזיקה אנשים בגיל של אמא שלי, ואמא שלי לא יכולה יותר ללמד בבתי הספר.

ענבל מור: שמי ענבל מור, אני מהמסלול של הגננות, אני בשנה ג' פלוס ד'.

ענבל מור: גם לי יש בעיקר מילים טובות להגיד על אורנים, אני מגיעה לכאן מרחוק, יכולתי לבחור במקומות קרובים יותר, אני תושבת עמק חפר.

ענבל מור: אני מגיעה לכאן כמקצוע שני כי אני באמת רואה את זה כמשהו חשוב בחינוך אחרי שהילדים שלי השתלבו במערכת החינוך.

ענבל מור: אבל אני מבינה היום שלמרות שאני מוכנה להשקיע ולעשות שינוי ולוותר על כל מיני דברים אחרים שיש בשוק, כמו שכר או הטבות מסביב, לא יהיה לי בעצם איפה להשתלב.

ענבל מור: מצד שני, אני מאד שמחה שלמדתי במכללה שנותנת לי את האפשרות להכיר את השטח מלפני, ללמוד בעצמי את הדברים אותם אני אצטרך ליישם בשטח ולא בהרצאות פרונטליות כמו שלמדו פעם בנות במשפחה שלי, אחר כך נחתו בבית הספר וחטפו שוק, כי לא ידעו שיש שם גם ילדים.

יאיר קארו: אם זה יימשך כך שאומרים רק דברים טובים על אורנים תהיה לי בעיה, לא יאמינו לי שאני לא יודע מה אתן הולכות להגיד.

יאיר קארו: הלוואי שתמשיכו להגיד רק דברים טובים אבל קחו בחשבון שיש בעיה.

ענבל מור: הבעיה שלי עם אורנים היא שהיא רחוקה.

יעל דורון: שמי יעל ואני לומדת בחינוך המיוחד וזו השנה הרביעית שלי בה אני עושה את הסטאז'.

יעל דורון: אני רוצה להתחבר לדברים שאמרה ענבל שהדבר המשמעותי ביותר שקבלתי באורנים זו העבודה המעשית והנגיעה בשטח, מהשנה הראשונה שבה לא ידענו כלום וכבר בשבועות הראשונים זה היה להיכנס לכיתה למסגרת של חינוך מיוחד.

אילן שלגי: את אומרת שהסטאז', לא באופן פורמלי, מתחיל כבר קודם.

יעל דורון: העניין הוא שהגעתי השנה לחפש סטאז' וקורות החיים שלי היו כבר עם התנסויות, אם בבתי ספר אם בשנה שלישית בסדנאות כאן בתוך אורנים.

יעל דורון: זאת אומרת שאת העבודה שאני עושה היום עשיתי כבר שנה שלמה בשנה שעברה פה בתוך אורנים.

יעל דורון: אני מגיעה לשטח עם רזומה ובתור ממליצים יש לי את המורות המאמנות שעבדתי אתם במשך שלוש שנים כך שאני מגיעה עם משהו.

אילן שלגי: זה קיים רק בחינוך המיוחד?

יעל דורון: לא זה קיים בכל המסלולים.

יאיר קארו: אלה שמהמרים על האוניברסיטאות מהמרים על מה שענבל אמרה רק שהיא לא אמרה את זה פרונטלית, זה "שחייה בהתכתבות".

ענבל מור: כמו שלא היינו מוכנים לפגוש רופא שנוחת בבית החולים אחרי שהקשיב לכל ההרצאות ופתאום נפגש פעם ראשונה בחולה אני חושבת שזה על אותו רעיון.

יעל דורון: השנה השתלבתי בעבודה לא במסגרת של בית ספר אלא במסגרת של מרכז למידה בצפון.

יעל דורון: מרכז למידה זה פרופר חינוך מיוחד ואני מרגישה שאני נכנסת ומכירה את השפה וזה הכי מקצועי בתחום ובדברים שאני מביאה ועושה אפילו המנחה לי שואלת מאיפה הבאתי את זה ומאיפה לקחתי את זה.

יעל דורון: אני מרגישה שקבלתי כאן אתה כלים ולמדתי את הדברים הכי עדכניים בשטח.

יעל דורון: חינוך מיוחד באופן כללי אין אפשרות ללמוד באוניברסיטה כתואר ראשון כך שכרגע זו אפילו לא הייתה אופציה מבחינתי אבל אני כן חווה את זה במקביל עם חברה שלמדה תואר ראשון באוניברסיטה העברית חינוך וסוציולוגיה ורצתה להמשיך בכיוון של החינוך המיוחד.

יעל דורון: היום היא התחילה תואר שני בחינוך מיוחד, מסלול של תואר שני שאני בעיקרון מעבירה לה את כל החומרים שלי והיא לומדת עכשיו בשנה ראשונה בתואר שני את מה שלמדתי בשנתיים הראשונות פה לתואר ראשון.

יעל דורון: היא תצא עם תואר שני, עם כל קורסים וההתנסויות בלי ניסיון מעשי, זאת אומרת תואר שני באוניברסיטה בחינוך מיוחד, אני לא יודעת מה הרמה, אבל עם אותם דברים שאני למדתי בתואר ראשון, בלי התנסות מעשית של הדברים הבסיסיים ביותר.

יעל דורון: לגבי משהו פחות טוב שרצית לשמוע, אני יכולה להגיד את זה מנקודת המבט שלי היום בשנה הרביעית שבמקביל לסטאז', הרבה מהקורסים אני מרגישה שמיצו את עצמם.

יעל דורון: אני מרגישה שהיום, במקום שאני נמצאת בשנה הרביעית בתור מישהי שכבר עובדת בשטח, הייתי מצפה להתקדם עוד צעד קדימה כשבהרבה מהקורסים אני מרגישה שאני צועדת במקום, אם לא קצת אחורה.

יאיר קארו: מבוא לייעוץ היה עוזר לך?

יעל דורון: יכול להיות.

יאיר קארו: על סמך הערות שכבר אמרת ברמת דוד אנחנו מחליפים עכשיו חלק מהקורסים, אנחנו מוסיפים קורסים שישמשו כמבוא לייעוץ.

רוז ורד-צדיק: שמי רוז, סטודנטית שנה שניה בשפה וספרות אנגלית להוראה, אני עושה את התואר בשלוש שנים במקום ארבע.

יאיר קארו: למה?

רוז ורד-צדיק: "צ'יפרו" אותי.

יאיר קארו: מה הפסיכומטרי שלך?

רוז ורד-צדיק: 717 ויש לי ממוצע 94 בשנה א'.

רוז ורד-צדיק: יכלתי לבחור בכל מקום בארץ, התחלתי קודם מדעי המחשב בתל-חי והיו לי ציונים מאד טובים אבל הגעתי למסקנה שזה לא הכיוון שלי.

רוז ורד-צדיק: יש לי מקצוע, אני עוסקת בתחום היי-טק, התחלתי ממזכירות ואדמיניסטרציה בגיל 17 דרך הצבא ואני כרגע עובדת אחרי הצהרים בחברת היי-טק ועושה אבטחת איכות של תוכנה ועוד דברים נוספים, כך שזו לא האופציה האחרונה שלי, זו האופציה הראשונה שלי, זה ייעוד מבחינתי.

רוז ורד-צדיק: המצב בשוק, כמו שתיארנו הוא לא ממש קל, בשנה ראשונה אנחנו עושים יום אחד בשבוע תצפיות בבית ספר קבוע, מידי פעם בבתי ספר מיוחדים.

רוז ורד-צדיק: בשנה הזו התחלנו ללמד, אני כבר למדתי מתחילת הסימסטר שבעה שיעורים מלאים ביסודי.

יאיר קארו: לאיזה תואר את לומדת?

רוז ורד-צדיק: ל- b.a.

יאיר קארו: זה להשכיר לא.ל.ה את הטעות הגדולה.

רוז ורד-צדיק: אני חד משמעית רציתי b.a כשבאתי ללמוד כאן בנוסף לתעודת ההוראה.

רוז ורד-צדיק: אישית אני מאד נהנית מהלימודים זו שנה שניה וזו שנה מאד קשה, אני לומדת 40 שעות שבועיות.

רוז ורד-צדיק: יש לנו מטלות משבוע לשבוע, יש לנו עבודות הגשה, יש לי בעוד שבועיים 8 מבחנים וארבע עבודות הגשה רציניות, יש לי עבודת סמינריון לעשות השנה, כך שיש קצת הרבה עומס, אם רצית את החלקים ה"שליליים" אז יש המון עומס בתואר והוא מאד קשה.

אילן שלגי: את עובדת היום בחברת היי-טק, כשתסיימי ותהיי מורה לאנגלית את תרדי במשכורת.

רוז ורד-צדיק: מה שאני מרוויחה כרגע בחמש השעות שאני עובדת בערב, לא כולל את הבונוסים שאני מקבלת על כל פרוייקט, יהיה יותר, או אותו דבר, כמו שארוויח במשרה מלאה, כולל העבודה בבית.

רוז ורד-צדיק: זה ידוע וזה משהו שצריך לקחת חשבון כשהולכים להוראה, זה משהו שידוע בארץ וזה משהו שלא מוסתר, אפילו לבן אדם כמוני שלא ממש קורא עיתונים, אתה יודע שמורים מרוויחים שכר מאד נמוך, וזה לא רק בארץ, זה גם בארצות הברית ובכל מקום אחר בעולם, המקצוע הכי פחות מוערך.

אילן שלגי: לא בכל מקום.

ענבל מור: ביפן זה אחד המקצועות המוערכים ביותר.

אילן שלגי: גם בארצות הברית השכר של המורה הוא בערך השכר הממוצע במשק, ואצלנו הוא נמוך ב- 30%.

רוז ורד-צדיק: גרתי בארצות הברית שנתיים וזה עדין במצב שהם לא יכולים לחיות טוב מזה אבל זה ידוע מראש, ותמיד אפשר לעשות דברים נוספים להשלמה.

רוז ורד-צדיק: לא הולכים להיות מורים בגלל השכר, מי שהולך להיות מורה בגלל השכר או בגלל תנאים נלווים עושה טעות מראש ועושה עוול לתלמידים שלו, זו הדעה האישית שלי.

רוז ורד-צדיק: יש דרישות מאד גבוהות, יש אנשים שחושבים שאם הולכים למכללה אז מקבלים דרישות יותר נמוכות, במקרה אשתו של אחד העובדים שעובד אתי, למדה באוניברסיטה בדיוק את אותו תואר בלי ההוראה, היא למדה בדיוק את אותו חומר באותה רמה ועם אותם דרישות.

רוז ורד-צדיק: ההבדל המשמעותי מבחינתי זה קודם כל האווירה, שאני מודה שזה חלק מאד גדול כי זה נהדר לבוא לכאן בבוקר, ואני גרה קרוב לאוניברסיטה, בנשר, ורק לעבור ליד האוניברסיטה מוציא לי כל חשק ללמוד, בגוש בטון הענק הזה שלא מעודד ללמוד לשום דבר.

רוז ורד-צדיק: בנוסף יש לי בנות משפחה שלמדו פה, אמהות של חברות ומורות שאני מכירה שלמדו פה או עשו פה השלמויות, ובערך מגיל 12 אני חשובת שמעתי רק דברים חיוביים על חוויית הלמידה פה ואני פה כבר שנה שניה, ועם כל הקושי והלחץ אני גם מרגישה כך.

פולה בן גוריון-חדג'אג': אני באה מהמסלול היסודי, נציגה של יח"ס, שזה יצירה חברה וסביבה.

פולה בן גוריון-חדג'אג': אני הולכת דווקא להפתיע אותך ולא להגיד דברים שליליים על המכללה הזו כי בסך הכל אני מאד נהנית במכללה הזו ואני לא מבזבזת את הזמן שלי פה ואני אצא מנקודת מוצא שממנה הגעתי למכללה הזו.

פולה בן גוריון-חדג'אג': אני אם לשלושה ילדים, התחלתי ללמוד כאן בגיל 32 ומה שהביא אותי הנה זה שעבדתי בתחום החברתי בבית ספר יסודי, עבדתי וקטפנו פירות עקב העבודה שלי והיו מאד מרוצים ממני והמנהלת ניגשה אלי ואמרה פולה תשמעי, את לא צוברת פה ותק ולא תנאים, אולי תצאי ללמוד?

פולה בן גוריון-חדג'אג': אז היא אמרה לי שהיא ממליצה לקבל אותי חזרה כמורה עם תקן והיא תשתדל והכל ולא משנה מה קורה היום, ואני סומכת עליה כי מנהל שרוצה, מצליח.

אילן שלגי: את צריכה לקוות שהיא תישאר במקום שלה.

פולה בן גוריון-חדג'אג': היא תישאר, היא עושה חיל.

פולה בן גוריון-חדג'אג': רציתי לשים דגש על העניין של מהשטח אל השטח.

פולה בן גוריון-חדג'אג': העניין שלומדים פה תיאוריה ומיישמים אותה בשטח, זה נקרא עבורי מהשטח לשטח.

פולה בן גוריון-חדג'אג': אני לא מגיעה לים שזורקים אותי אליו ורק אז אני מתחילה ללמוד לשחות אלא אני כבר בקיאה יודעת וצריכה רק להשתמש בכלים האלה.

פולה בן גוריון-חדג'אג': אני אשים דגש לשיקול של המנהלת ששלחה אותי ללמוד.

פולה בן גוריון-חדג'אג': אני אמרתי לה שאני צריכה לעשות חושבים, אני אמא לשלושה ילדים, יותר נוח לי ללמוד באוניברסיטה, אני יכולה לשחק עם השעות, לעדן את זה וללכת לקראתי.

פולה בן גוריון-חדג'אג': אז היא אמרה לי, את לא חוזרת אלי מהאוניברסיטה, את תחזרי אלי רק מאורנים, זו המלצה שלי.

פולה בן גוריון-חדג'אג': את תגיעי הנה בקיאה, יודעת מה שאת עושה, וכל מה שיש לך תעשי מזה הרבה יותר טוב.

פולה בן גוריון-חדג'אג': אני רוצה להגיד לך שאני יוצאת מכאן לשטח בטוחה, ומקווה שאעשה חיל.

פולה בן גוריון-חדג'אג': אני כעת בשנה ג' ובשנה הבאה אני יוצאת לשטח.

אילן שלגי: לאן את חוזרת?

פולה בן גוריון-חדג'אג': לעכו, משם באתי, מבית הספר היסודי "ויצמן", אני תורמת בכלל בישוב מבחינת חינוך כי אני גם בוועדת חינוך של העירייה וכל מה שקשור בזה.

אילן שלגי: אז לכאורה באת הנה רק בשביל לקבל את התעודה.

פולה בן גוריון-חדג'אג': ואת הכלים מאורנים כדי לצאת אל השטח.

יאיר קארו: נוסיף גם שהיית בין הרוחות החיות בפרשת החתונה.

פולה בן גוריון-חדג'אג': בת כיתתנו שהיא עולה חדשה, הצהירה שהיא מתחתנת.

פולה בן גוריון-חדג'אג': שאלנו אותה איך היא מתכוונת לעשות את זה אם אין לה כסף, הרמנו טלפון ליאיר וסיפרנו לו עליה, הוא חשב ואמר שכל אורנים לרשותנו, וכך זה היה באמת, כל אורנים הייתה בשבילנו, יונה ישבה אתנו בישיבות ושאלה מה אנחנו צריכים והכל קיבלנו, יישר כוח על זה.

יפעת רבונה: שמי יפעת ואני מהחטיבה העל- יסודית, לומדת חינוך מיוחד וחינוך חברתי קהילתי.

יפעת רבונה: הדבר שעליו רציתי לשים את הדגש זה מבנה ההכשרה באורנים שמתנהל בשלושה מישורים.

יפעת רבונה: המישור הראשון הוא המישור התיאורטי שנותנים לי כלים דידקטיים ומחקריים גם בתחום אותו בחרתי ללמוד וגם בחינוך בכלל.

יפעת רבונה: המישור השני הוא המישור האישי שזה בניית זהות מקצועית וגם אישית.

יפעת רבונה: בנות באות לכאן בגילאים מאד צעירים ואתה רואה את ההתפתחות שלהן ואת הפער מהשנה הראשונה לשנה האחרונה, והמישור האחרון הוא המישור ההתנסות בשטח.

יפעת רבונה: לא אמרתי את המישורים בסדר מסוים כי סדר החשיבות שלו הוא שווה ערך, מה שיפה הוא שזה בנוי בהדרגתיות משנה לשנה כשגדלים מכל שנה.

יפעת רבונה: זה מתחיל מהשנה הראשונה שנוגעים בתכנים ומתנסה בשטח ועדיין לא מלמדים ובשנה השניה מתחילים ללמד.

יפעת רבונה: זה הדגש, הקשר, ההלימה, יחסי הגומלין בין התיאוריה למעשה ובין המעשה לתיאוריה, זה כל הזמן חופף אחד את השני וזה גם מה שהכי מביא לצמיחה האישית.

יפעת רבונה: מתוך התפיסה הזו של אורנים ששמה את הפרט במקום מאד חשוב שמה את הסטודנט במרכז שזה גם מודל לנו, כמורים לחיים לעתיד, כל התמיכה בייעוץ, טלפונים מפגשים אישיים עם המרצים.

יפעת רבונה: כמובן שמתוך תפיסה הזו הכיתות הן קטנות, הלמידה הרבה יותר אפקטיבית ומשמעותית המורה מכיר אותי, יש ויכוחים, דיונים פילוסופיים רעיונות ובעיקר צמיחה אישית.

יפעת רבונה: שנה הבאה בעזרת השם או בעזרת אחד המנהלים, אני אמצא סטאז', אני מרגישה שנקודת הפתיחה שלי מצוינת אני מלאה בביטחון וגם אם אגיע לבית ספר שלא פגשתי מסוגו, שיטות הוראה שלא פגשתי מסוגם, כל דבר שלא פגשתי באורנים, אני מרגישה שהבסיס שלי הוא טוב, אני אדע להתמודד אני אדע להתאים את עצמי.

יפעת רבונה: יש לי משהו רע להגיד, אין פה חתיכים, יש פה רק בנות, איך אני אמצא בעל?

יאיר קארו: דברו פה על העניין של מעורבות מנהלים אז אחת הסיסמאות של אורנים זה שהמנהלים מעדיפים בוגרי אורנים, אני לומד עכשיו שגם בוגרי אורנים התחילו לבחור מנהלים שימצאו להם סטאז'.

יאיר קארו: בהליכי מיון המועמדים בשנתיים האחרונות אנחנו משתפים מנהלי ומנהלות בתי ספר.

יאיר קארו: כלומר, מעבר לכל תנאי הקבלה השונים והמשונים, הריאיונות האישיים והקבוצתיים שמתבצעים בו.

יאיר קארו: אנחנו מביאים בדרך כלל מספר מנהלות של בתי ספר שיושבות בצוות הממיין על מנת שמה שמגיע בסוף, הצרכן שלנו בסוף, הילדים מצד אחד ומנהלי בית הספר, יהיו מעורבים בשלבי המיון הראשונים.

יאיר קארו: זה בהחלט נותן עוד עין שמביטה עלינו ועל מי שנכנס ואני חושב שאתם יכולים להתרשם שזו נבחרת העשור.

רוז ורד-צדיק: רציתי להוסיף לגבי המרצים שהמרצים באמת מאד נגישים.

רוז ורד-צדיק: גם במהלך השיעור, השיעור לא מתנהל כהרצאה פרונטלית שאתה יושב מקשיב ובוהה רושם והולך הביתה.

רוז ורד-צדיק: כל השיעור הוא דיון, כל דבר הוא נקודה להעלות.

רוז ורד-צדיק: המרצים לעולם לא יגידו לך לשתוק אם יש נקודה שאתה מעלה והם לא היו מודעים לה.

רוז ורד-צדיק: הם לא ירגישו נבוכים אלא הם יגידו, מעולם לא חשבתי על זה ככה.

רוז ורד-צדיק: כל ההרגשה היא הרגשה מאד קונסטרוקטיבית, אתה מרגיש מאד מעודד לחשיבה עצמאית.

רוז ורד-צדיק: בנוסף הנגישות גם של המרצים וגם ראש החוג שלי לפחות, שבכל בעיה שיש גם אישית וגם כיתתית אתה יכול לפנות ומקבלים תמיד יחס של כבוד שאתה בא בתור אדם בוגר ורציני ויכולים להגיע לפתרונות, גם ברמה האקדמית וגם ברמה האישית.

אילן שלגי: שמענו את הסיפור המעניין של פולה, אבל לצעירות מביניכן, יש כאלה שהיו בצבא מדריכות או מפקדות וזה מה שעזר לכן להגיע להוראה?

יפית שמעוני: הייתי מדריכה בצבא והייתי גם מדריכה בתנועת נוער, זו ליגה אחרת לגמרי, זה ממש להסתכל על עצמי היום בכל מיני כובעים של יפית המדריכה בצופים המדריכה בצבא וזה לראות את הדברים אחרת, ולפעמים זו תחושה קצת מתסכלת כי היום, עם הכלים שיש לי, אני מסתכלת אחורה ולא מבינה איך עשיתי את זה.

יפית שמעוני: זה להיות במקום הרבה יותר מקצועי, אם פעם אמרתי שייקח לי זמן עד שאני ארגיש מספיק בטוחה למוד בכיתה ולהקנות ידע, ולהרגיש שאני פה המשמעותית יש לי תלמידים שאמורים לספוג ממני אתה דברים האלה, יש פה אחריות מאד גדולה.

יפית שמעוני: היום יש לי את הביטחון להעריך את עצמי בצורה נכונה ולהגיד שאני עושה את הדברים נכון, לימדו אותך נכון ואת עושה את זה נכון.

יפית שמעוני: אני חייבת להגיד שבכל הזמן שאנשים דברו אני מנסה לחשוב על דברים שליליים, חשבתי שאולי 80% נוכחות חובה נראה לי הרבה פעמים לא לעניין ולא מספיק בוגר אבל זה הדבר היחיד שאני יכולה להגיד, ואולי זה מה ששומר עלינו לעשות אתה דברים ולהיות בכל השיעורים, יש כאן גם תביעות מאד גדולות.

אילן שלגי: אנחנו יודעים שברוב הפקולטות באוניברסיטאות אין חובת נוכחות, איך זה בשאר המכללות להוראה?

אילן שלגי: זו נורמה?

יפית שמעוני: זה אותו דבר.

יאיר קארו: אנחנו בודקים כי גם המצב הכלכלי משפיע אבל יחד עם זה, אם נבטל את זה לגמרי התוצאה תהיה "שחייה בהתכתבות".

ענבל מור: לגבי התנסות מעשית זה 100% נוכחות, אם לא הגעת אז תגיע ביום אחר לבית הספר.

ענבל מור: במסלול שאני לומדת אנשים גם לא מנצלים את ה- 20% שמותר להם להיעדר.

אילנה שחר-שוחט: את המסלולים של מורות וגננות לגיל הרך וחינוך מיוחד אין באוניברסיטה זה רק במכינות להוראה ובאורנים.

אילן שלגי: בקשר לסטאז', זה נושא שאני מכיר מעט מאד, קודם כל הבנתי שכל תלמידה צריכה למצוא לבד את המקום שבו היא תעשה סטאז', אבל איך כל עניין הזה מתנהל ואיך הוא משתלב במסלול הלימודי, האם הפיקוח נעשה בשטח?

אילנה שחר-שוחט: מדובר ב- 8 עד 10 שעות שבועיות שמוגדרים כשליש משרה.

אילן שלגי: ואת מלמדת בכיתה בנוכחות המורה?

אילנה שחר-שוחט: מלמדים בכיתה לבד, אתה מורה ויש מורה בבית הספר, כשבכל בית ספר זה שונה אבל בבית הספר בו אני לימדתי היה מורה שליווה אותי.

יאיר קארו: זו כבר לא עבודה מעשית מודרכת אתה מלמד בפועל.

יעל דורון: אתה תופס תקן.

אילנה שחר-שוחט: אותו מורה עוזר לך עם מערכת השיעורים והוא גם בודק אותך בכיתה כמה פעמים לאורך השנה וכמובן מעביר עליך המלצה.

אילנה שחר-שוחט: כמובן שיש גם את המנהלת, יש את ההתנהגות הבית ספרית.

אילן שלגי: כלומר שאתם ממש חלק מצוות בית הספר.

אילנה שחר-שוחט: זה מבחן גם מהבחינה המקצועית וגם מהבחינה של ההשתלבות בבית הספר איך אתה מתאקלם, איך אתה מסתדר עם התלמידים, יש פרמטרים שמגיעים ממשרד החינוך, טופס שמגיע למנהל ולאותה מורה, הם צריכים למלא את טופס ההערכה במחצית השנה ובסופה ואחר כך זה נשלח למשרד החינוך, ומשרד החינוך מאשר.

אילן שלגי: באותם 8-10 שעות את מלמדת את הכיתה כשאתה מורה היחיד שלהם למקצוע הזה?

אילן שלגי: כלומר, אם את נכשלת בסטאז' אז גם אותה כיתה בעצם נכשלת במקצוע?

רוז ורד-צדיק: זה תוך מעקב, אתה לא עושה את זה לבד.

אילנה שחר-שוחט: בית הספר שאני לימדתי שזה בית ספר לליקויי למידה הם לוקחים רק בוגרים של אורנים.

אילנה שחר-שוחט: אמנם לא למדתי חינוך מיוחד אלא היסטוריה ואזרחות ונתנו לי כמורה בשנת הסטאז' הראשונה להגיש לבגרות להיסטוריה ולאזרחות בשלושה חודשים כאשר המורה מלווה.

אילנה שחר-שוחט: אני רוצה להגיד לך שהתלמידים שם רק מצליחים וכל המורים הם בוגרים של אורנים.

רוז ורד-צדיק: אני רוצה לציין שבשנה הראשונה אנחנו יושבים וצופים וכותבים התרשמויות ולומדים איך באמת לנתח את השיעור מכל הבחינות בין אם התנהגות תלמידים התנהגות מורה ודרך העברת החומר.

רוז ורד-צדיק: בשנה שניה ושלישית אנחנו מלמדים בפועל לפחות שיעור אחד בשבוע אם לא יותר.

רוז ורד-צדיק: יש לנו כבר את המעשיות יש לנו מורה שנמצא בתוך הכיתה ובסיום כל שיעור שמלמדים אני למשל יושבת כל שיעור שאני מלמדת עם המורה המנחה שלי ויחד עוברים על השיעור, על הדרך שזה עבר, על התנהגות התלמידים על התגובות שלי ומה אפשר לשפר.

רוז ורד-צדיק: אני יושבת פה עם המנחה של הקורס למתודולוגיה שהוא קורס שלם, מתייעצת אתה ומתקשרת אליה ב- 21:00 בערב לשאול אותה איך ללמד את הנושא הזה.

אילן שלגי: איך אתם כמורות בדרך או בסטאז' ואתם כבר חלק מצוות בית ספר מתרשמות מנושא המשמעת ומהאווירה של בית הספר של האמצעי של המורה להשליט סדר בכיתה.

פולה בן גוריון-חדג'אג': יש קורס בדיוק לזה, של ניווט כיתה ששם מקבלים את הכלים להתמודדות עם בעיות משמעת.

אילן שלגי: זה הקורס אבל מה קורה בשטח?

פולה בן גוריון-חדג'אג': אתה יוצא לשטח כבר עם הכלים לאחר שהתנסית בהם והשתמשת בהם.

פולה בן גוריון-חדג'אג': אתה יודע גם להבחין מה טוב ומה מתאים לכיתה הזו ומה לא מתאים לה לפי ההרכב.

אילן שלגי: לדעתך, מורה טוב, שיצא ממכללה טובה כמו זו, יש לו את הכלים?

אילן שלגי: המערכת מאפשרת לו להתמודד עם בעיות משמעת?

פולה בן גוריון-חדג'אג': בהחלט.

פולה בן גוריון-חדג'אג': במידה ובית הספר משתף פעולה ונותן לך את האפשרות ליישם אותם, כאן זה לא רק תלוי בך.

יפית שמעוני: אני לא יודעת אם אני אגיד משהו שונה מפולה אבל אני חושבת שיש בעיה מאד חמורה בבתי ספר בכל מה שקשור באלימות, אני באופן אישי חטפתי יריקה על הכתף ותלמיד שרף לי חולצה באמצע שיעור, זה מסוג הדברים שאתה יכול להיות סופרמן, יכולים לתת לך המון סימולציות והמון דרכים להתמודד אבל אתה אף פעם לא יכול לדעת איזו התנהגות ספציפית תהיה ביתה ואיך תגיב עליה.

יפית שמעוני: אני מאד מסכימה שעם כל הכלים שיש לי כאדם ועם כל הכלים שרכשתי באורנים עדין יש בעיה, אני שמה את הדגש על שיתוף הפעולה המערכתי של בית הספר, על איך בית הספר שם לעצמו את האני מאמין שלו או את דרכי הפעולה שלו כדי להתמודד עם כאלה דברים.

יפית שמעוני: לצערי אני נמצאת בבית ספר שקצת קשה לו להתמודד עם זה בגלל שהרכב האוכלוסייה שם יותר בעייתי וזה מקשה עלי להתמודד עם בעיות קשות כאלה.

יפית שמעוני: אני יודעת שלפי ההנחיות שקיבלתי באורנים ולפי הכלים שקבלתי כאן יש מצבים, במיוחד במקרים של אלימות, שצריך להכות בברזל בעודו חם ואסור לעבור על זה על סדר היום.

יפית שמעוני: אבל אני נמצאת בבית ספר שכן מעביר את זה לסדר היום, שזה מנוגד לכל דבר הגיוני שלמדתי כאן - - -

אילן שלגי: כשאת שואלת שאלות, מה משיבים לך?

אילן שלגי: מדוע בבית הספר עוברים על זה לסדר היום.

יפית שמעוני: אין לי תשובה לזה, אבל אני כל יום נמצאת שם ושואלת את זה ואני לא מקבלת תשובות.

אילן שלגי: יש הבדל בין להתלונן במשטרה כנגד תלמיד אלים לבין לשלוח אותו הביתה או לנקוט בפעולה משמעותית שלטעמי תשפר את תדמית בית הספר.

פולה בן גוריון-חדג'אג': אני שומעת על הרבה שאומרים, בבית הספר הזה יש המון אלימות, שמעתי על המון מקרי אלימות אז אני לא רושמת את הילד שלי שם.

פולה בן גוריון-חדג'אג': זה לא אומר שאותה אמא הלכה למשטרה וזה פורסם, אלא זה נשמע מהורה להורה ומילד לילד זה עושה את הפרסום שלו ואז מה מעדיפות מנהלות או מנהלי בתי הספר לטאטא את זה מתחת לשטיח ולא לעשות מזה עניין ונגמר הסיפור, לא היה.

יאיר קארו: יש לי שאלה לסיכום, מהי עמדתכם ביחס להמשך הורדת שכר הלימוד, כי זה דבר שאתם מדברים אתי עליו כל הזמן, ודבר שני, הייתי רוצה שאילנה תתייחס קצת לנושא התשתיות אורנים כי אמרתי דברים טובים על מה שאנחנו עושים אבל היה לכם גם מה לומר לי על התשתיות, אז תסכמי עבור חבריך כיו"ר האגודה.

אילן שלגי: אני יכול לדבר במקומה, אני יודע מה היא תאמר על זכר הלימוד ועל התשתיות.

אילנה שחר-שוחט: לפני שאומר על תשתיות אני רוצה רק להוסיף, רציתי שיהיה גם ייצוג של המגזר הערבי והבדואי שבאורנים הוא חלק מאד גדול כ- 20% בערך והם משתלבים פה בצורה יפה וגם חשוב לציין את זה כי עברנו תקופות קשות ולא נעימות ויחד עם זה, גם מהבחינה הפרסונלית אני לא חושבת שיש מקום אחר, חוץ מהמכללות להוראה, ואני מכירה את אורנים, שייתן להם את ההזדמנות הזו, אם זה בהתחשבות, אם זה בהבנה ואם זה בהתחשבות בקשיי השפה.

אילן שלגי: ולא הצלחת להביא ייצוג?

אילנה שחר-שוחט: המורה לא נתנה לה לצאת משיעור, אז אני מדברת בשמם, אנחנו נותנים להם לפרוח וזה מאד חשוב.

אילנה שחר-שוחט: בקשר לתשתיות ולבינוי, כמו שראיתם יש לנו ספרייה חדשה מאד יפה, אבל היא קצת לא מסתדרת עם כל הבניינים הישנים והמתיישנים.

אילנה שחר-שוחט: לפי מה שדווח לנו בתקופה האחרונה, משרד החינוך הולך לקצץ בצורה משמעותית את התקציבים של המכללות להוראה וזה חבל כי זה ישפיע באופן ישיר על כל הדברים היפים שאתם רואים פה ועל כל הסטודנטיות הנחמדות שאספתי כדי שיציגו אתה מסלולים שלהם.

אילנה שחר-שוחט: זו תהיה פגיעה משמעותית אם הכיתה לא תהיה מספיק נוחה, כשלא יהיו מספיק מחשבים כשהמדרכות הן לא מדרכות כשאין מספיק חניה, אני חושבת שזה משפיע באופן ישיר על הלמידה.

אילנה שחר-שוחט: בנוסף, יש רצון לקצץ בשעות לימוד בדידקטיקות ובהתמחויות וזו תהיה פגיעה גדולה כי אם היום מה שמבדיל את המכללות מהאוניברסיטאות זה העניין המשמעותי של ההתנסות האישית, והולכים לקצץ בשעות האלה, אז אני חושבת שזה עוול מאד גדול בראש ובראשונה לתלמידים, כי המורים שיגיעו יהיו מורים פחות מוכשרים.

אילנה שחר-שוחט: באשר לשכר לימוד, העמדה של שכר לימוד ברורה, היום המצב הכלכלי מאד קשה, אני פוגשת בתור יו"ר האגודה המון סטודנטים שנאלצים לוותר על לימודיהם, סיפורים שלי קשה באופן אישי להתמודד אתם.

אילנה שחר-שוחט: כמובן שהמגמה ברורה.

אילן שלגי: בסופו של דבר, למרות כל המזימות של האוצר, שכר הלימוד ימשיך לרדת בשנה הבאה ב- 3%.

אילן שלגי: בסך הכל 23%.

יאיר קארו: האם מישהי רוצה להוסיף דבר מה?

אילן שלגי: יש לנו גם כתובת בדואר האלקטרוני ואתן מוזמנות לפנות אלינו.

רוז ורד-צדיק: יש נקודה נוספת לגבי בתי הספר והמשמעת, יש משהו שהונהג בשנים האחרונות על ידי השרה לימור לבנת שזה שילוב של ילדים עם בעיות, לא ליקויי למידה אלא מעבר לזה, ילדים עם בעיות נפשיות - - -

אילן שלגי: את מדברת על חוק השילוב.

רוז ורד-צדיק: כן, חוק השילוב.

רוז ורד-צדיק: אני חושבת שהחוק הזה עושה עוול לא רק לשאר הכיתה אלא גם לאותו ילד שלא יכול להשתלב במסגרת הזו כי הוא לא מסוגל לשבת באותה צורה הוא לא מסוגל להתרכז באותה צורה ויש שיעורים שלמים שבגלל ילד אחד אי אפשר לעשות שום דבר.

אילן שלגי: התשובה לזה היא סבוכה, יש את חוק השילוב שאיננו מיושם ופנו לבג"צ שלפני כשבועיים ציווה על המדינה להקצות לזה 120 מיליון ש"ח כל שנה בחמש השנים הבאות.

אילן שלגי: דרך אגב, מה שהדהים אותי לשמוע לפני כיומיים זה שמשרד האוצר ומשרד החינוך פונים לבג"צ ומבקשים דיון נוסף שזה סוג של ערעור על ההחלטה.

אילן שלגי: אני מכיר גם את הטענות האלה, אני רוצה להאמין שכאשר חוק השילוב יופעל, הוא ייעשה בזהירות, כלומר לא ייקחו את המקרים הקשים ביותר, הרי חלק מהעלויות הגבוהות של יישום החוק זה שצריך יחד עם התלמיד לתת תמיכה מקצועית.

אילן שלגי: אז אם זה יעשה עם התמיכה המקצועית הנכונה, יש לצפות שהכיתה לא תסבול והילד ישתלב נכון.

יעל דורון: זה משהו שיכול להיות מתואם עם המכללות, שמורים שמלמדים בכיתות יהיו יותר מוכשרים כדי להתמודד עם הילדים האלה.

יאיר קארו: תודה רבה לכולכן אם בעוד ארבע שנים תישארו באותה עמדה אז סימן שבאמת הצלחנו.

יאיר קארו: נמשיך לפגישה עם הדיקנים.

יאיר קארו: פגישה עם דיקני המכללה

יאיר קארו: נמצא אתנו יו"ר ועדת החינוך, חבר הכנסת אילן שלגי ואנשי צוותו, הזמנתי לכאן שלושה דיקנים, אנשים בעלי תפקידים, ד"ר מיכל גולן המרכזת את כל החטיבה עוסקת בהכשרה לגילאים הצעירים, גן בית ספר יסודי, חינוך מיוחד לגילאים הצעירים ואומנויות.

יאיר קארו: נמצא עמנו גיא צפוני שיספר על כל נושא העיסוק הבלתי פורמלי של אורנים, הקשר של אומנים לקהילה, לחברה והזהות היהודית.

יאיר קארו: נמצא אתנו גם ביני תלמי, דיקן הסטודנטים, משום שהסטודנטים הפתיעו אותי, ושאל אותי מישהו האם שילמנו להם בסוף והתשובה היא לא.

יאיר קארו: גודל המעמד מנע מהן להגיד את הדברים שהם אומרים בפורום של שכר לימוד על המצוקה הכללית ועל התשתיות.

יאיר קארו: עם יתר הדברים אני מסכים אתם, אז ביני ייתן תמונה קצת פחות ורודה על הקשיים שיש לנו פה בתחומים הכלכליים.

יאיר קארו: מיכל בבקשה.

מיכל גולן: הבנתי שמלאכתי נעשתה על ידי הסטודנטיות בצורה טובה ואני אשתדל לא לקלקל.

מיכל גולן: בגילאים הצעירים, הציר המרכזי שאנחנו מסתכלים עליו זה המחנך, הכשרת המחנך שזו מגמה שקצת מתנגדת למגמות הרווחות היום שצריך להכשיר לגילאים הצעירים מחנך מקצועי, אנחנו חושבים שמחנך שנכנס לכיתה נכנס לחנך ילד שלם, כיתה שלמה, ולעבוד במערכת שלמה, דבר כזה לא ניתן ללמוד בהתכתבות וגם לא כשהולכים לשיעור אחד, לכן הסטודנטים שלנו מבלים הרבה מאד בבית הספר.

מיכל גולן: אנחנו עושים כל הזמן את החיבור האמיץ בין הפרקטיקה לבין התיאוריה.

מיכל גולן: אנחנו צריכים הרבה מאד דגמים לשיתוף פעולה עם בתי הספר והגענו למצב היום, ויאיר יעיד, שבתי הספר נלחמים עלינו משום שבתי הספר מרגישים היום שלא רק שאנחנו יוצאים מאד נשכרים ולומדים אותם, אלא שהם מאד נשכרים מהמגע אתנו.

מיכל גולן: רק היום קיימנו פה ישיבה של מנהלות בתי ספר, שאם אני אקח את זה על הרצף שהסטודנטים שלנו הם מורים בפועל, מלמדים בכיתות והתלמידים ובית הספר מרוויחים מזה, אבל גם אנחנו מרוויחים, כי מורות ומנהלות של בית הספר באות ללמד את התלמידים שלנו פה בתוך המכללה ויש לנו הרבה דגמים, אבל מפאת הקיצור שאני נדרשת לו אני לא ארחיב בזה.

מיכל גולן: אנחנו בשנים האחרונות גם הוספנו בתכנית התייחסות ליישום החוק של החינוך המיוחד.

מיכל גולן: הוספנו בתוך התכנית הרבה נושאים בתוך השילוב ובכלל הנושא של ניווט כיתה שהמנהלות אומרות לנו מאד חזק, דרך אגב , אני חושבת שהוועדה צריכה לשמוע גם מנהלות ומנהלים של בית הספר.

אילן שלגי: אנחנו שומעים כל הזמן, אנחנו נמצאים בשטח ומסיירים הרבה מאד.

אילן שלגי: רק שבמכללה למורים זו הפעם הראשונה שהגענו.

מיכל גולן: המנהלים של בית הספר אומרים לנו וזה עולה ממגע הדוק אתם שמה שהם רוצים מאתנו זה בראש ובראשונה מורה שיהיה מחנך עם תפיסת עולם, אבל גם עם יכולת של הובלת כיתה.

מיכל גולן: כי אם לא תהיה לו יכולת של הובלת כיתה אז אין שום סיכוי שהוא יצליח היום ללמד את הנושאים שהוא צריך ללמד אותם.

מיכל גולן: זה דבר שאנחנו מאד שמים עליו את הדגש.

מיכל גולן: על בעיות שיש לנו, גם בסטאז' יש לנו בעיה לא פשוטה, סטאז' זו שנת ההתמחות של מקומות השמה של תלמידים שלנו בעיקר בגיל הרך שהמערכות של הגיל הרך, למרות שכבר מונחות על שולחן הכנסת הרבה שנים, עדיין הפיקוח לא נמצא שם, וחלק גדול מהמערכות אינן מוכרות באופן רשמי.

מיכל גולן: התלמידים שלנו, שאנחנו כבר שנים רואים לעצמנו אפשרות להכשיר מחנכים לגילאים הצעירים מאד, אני מדברת מאפס עד שלוש וכמובן משלוש עד שש.

מיכל גולן: המקומות שהם נכנסים לעבוד היום הם לא מוכרים שלא לדבר על המצב של החינוך הזה שהוא בהחלט דורש עוד הרבה - - -

אילן שלגי: אם תוכלי קצת לפרט בנושא הזה של המקומות שאינם מוכרים, לאו דווקא כרגע, אלא אם תוכלי להעביר לי חומר בכתב אני אודה לך.

מיכל גולן: אני ארשום לפני.

מיכל גולן: אם אני מדברת על תוספות לתכנית הלימודים שבוודאי אתם מכירים אותה, ויש פה מישהו שיכול לייצג אותה לא פחות טוב ממני, אבל אחד הדברים החשובים לנו לא פחות זה הפעילות הבלתי פורמלית ואנחנו כל שנה מפסיקים את הלימודים למשך שבוע ימים כדי להפגיש את התלמידים שלנו גם עם סוגיות של חינוך וחברה שאינן נכללות בתוך תכנית הלימודים.

מיכל גולן: כמו למשל מעמד המורה, השפעת המצב הכלכלי על מה שקורה במערכת החינוך, זרמים שונים בתוך מערכת החינוך, הנושא של אכפתיות של האזרח כלפי החברה בה הוא חי, ועוד נושאים שאנחנו מייחסים להם חשיבות רבה ואנחנו מקדישים לזה זמן ומשאבים.

אילן שלגי: זה קורה שבוע בשנה?

מיכל גולן: שבוע בשנה בו מפסיקים את הלימודים ועושים ימים שלמים מרוכזים לכל התלמידים כדי שיעסקו גם בדברים שהם מעבר לתכנית הלימודים הפורמלית.

מיכל גולן: דבר נוסף שחשוב לנו ושאנחנו רואים שהוא נחוץ יותר ויותר זה משאבים להנחיה אישית מחוץ לתכנית הלימודים, אז ראיתם את הספרייה הגדולה, שהיא משאב המרכזי אבל אנחנו מקצים לזה גם משאבים אנושיים.

מיכל גולן: זאת אומרת שיש לנו מרכז מאד רציני שהוא מרכז תומך בכל סטודנט שצריך לתרגם לימוד עיוני, אחר כך לעשייה בכיתה ומכיוון שזו אחריות מאד גדולה ללכת ולהנחות כיתה או גן, אז יש לנו מקום שמסייע להם, מקום מאד מבוקש, מסייע בתרגום של כל החומר הנלמד לתכניות לימודים.

מיכל גולן: זה פחות או יותר מה שחשבתי שנכון להדגיש.

מיכל גולן: אולי אני רק אוסיף שעשינו סקר של שביעות רצון כי הייתה לנו הרבה התלבטות ושאלות לגבי המרכיב הזה של העבודה המעשית שהוא כל כך כבד אצלנו, גם בכסף, ובדרך כלל סטודנטים בפועל לא כל כך מרוצים מלימודיהם והם בעיקר יודעים לקטר, והייתה שביעות רצון מרשימה מהמרכיב הזה ומהחשיבות שלו להכשרה.

מיכל גולן: אני חושבת שזה גם משהו שמאד מייחד את ההכשרה שלנו.

מיכל גולן: אנקדוטה קטנה לסיום, הסטאז'ריות שלנו נמצאות בבתי ספר יחד עם סטודנטים מהאוניברסיטה ויש לנו סטודנטית לחינוך מיוחד שבאה אלי היום לכיתה ואמרה לי שבאה סטודנטית מהאוניברסיטה שהייתה צריכה לעבוד עם הילד שהיא קבלה ללמד והיא הייתה אובדת עצות וביקשה שהיא תגיד לה מה לעשות, היא שאלה אותה, מה אתם לא לומדים את זה?

אילן שלגי: השאלה היא האם זה משום שלא מלמדים או שאין חובת נוכחות.

מיכל גולן: לא מלמדים, למשל אצלנו לסטודנט של החינוך המיוחד יש הרבה מאד שעות פרקטיקה מונחות על ידי הדרכה, המקום שלנו בסופרוויז'ן לתלמידים הוא מאד מרכזי ועושים את זה הרבה מאד עד שמקבלים ילד לאחריות בלעדית.

מיכל גולן: את זה הם לא מקבלים בכלל שם, הם צריכים להצהיר על שעות שהם היו, אבל אף אחד לא נמצא שם להדריך אותם בזה.

אילן שלגי: בהכשרה של גננות יש לכם גם גננים, זו הכשרה לגילאי 3 עד 6 או שזו גם הכשרה לכיתות הנמוכות של ביתה ספר.

מיכל גולן: המסלול מחולק לשלושה נתיבים.

מיכל גולן: כולם לומדים 3 עד 6, אחר כך יש נתיב אחד שמתמחה בחינוך מיוחד, נתיב גילאי שמתמחה בלידה עד 3 ונכנסים למערכות של הגיל הרך, ונתיב שמתמחה בכיתות א' ו- ב' בנוסף לגן.

מיכל גולן: כי התפיסה שלנו היא לידה עד 8 זו חטיבת גיל אחת מבחינה פסיכולוגית והיינו רוצים שבמערכות החינוך יהיו הרבה דברים משותפים.

מיכל גולן: הם באים לשדה ומקבלים קצת שטח כי זו לא המציאות אבל עדיין אנחנו מחזיקים בתפיסה הזו כי אנחנו חושבים שכך זה צריך להיות.

גיא צפוני: אני מבין שהמשימה שלי היא לדבר על אורנים מהצד הלא אקדמי שלה.

גיא צפוני: חשבתי בדרך הנה שבהרבה מאד מובנים לראות את אורנים כבית של עשייה חינוכית במובן הרחב, לא רק במובן של הכשרת המורים והצד האקדמי שלה, ואני יכול להדגים דרך הביוגרפיה שלי.

גיא צפוני: מגיל 24 אני נמצא פה באורנים באופן רצוף, 18 שנה כבר.

גיא צפוני: גם למדתי כאן והגעתי הנה לא דווקא בשביל לימודים ולא בשביל הוראה בתקופה שהייתי היו מכונים לציונים שעשו את הסמינרים.

גיא צפוני: שלוש שנים ניהלתי את המכונים האלה אחרי זה הקמנו את המדרשה, שאני עוד אגיד עליה כמה מילים, ובחמש השנים האחרונות אני מנהל את שדמות, במגע כל הזמן עם כל התאריכים הכלליים ששמעתם ואני חושב שבהרבה מאד מובנים אני מעיד על לא מעט אנשים שכל העיצוב החינוכי שלהם נעשה בתוך הבית הזה, גם במגע עם החוץ וגם במגע בפנים, כמעט כאורח חיים או כמפעל חיים.

גיא צפוני: בעניין הזה אורנים היא מאד מיוחדת ונוצרו עם השנים תשתיות מאד מיוחדות שבמה שאני אציג עוד רגע צריך להבין את הקונטקסט, זה לא דבר שקורה ביום, אלה נכסים של שנים, מבנים לצד העשייה של הכשרת המורים.

גיא צפוני: התחום הקהילתי באורנים, לפחות בחמש שנים שאני יכול להעיד עליהם כמנהל שדמות נפגשתי בשני ממדים מאד חשובים.

גיא צפוני: האחד, היכולת של המכללה באמת להכיר בצורך שלה להיות בקשר עם השדה, לא רק בית חינוכי אלא גם מאיפה הסטודנט מגיע ולאן הוא חוזר לא רק בהקשר של בית הספר.

גיא צפוני: לא פחות חשוב זה בעצם מה המנהיגות הקהילתית פה בצפון בפריפריה משדרת.

גיא צפוני: אני נמצא בחמש השנים האחרונות במגע מאד אינטנסיבי עם ראשי רשויות עם ראשי מועצות אזוריות, ראשי ועדים של ישובים שהתחושה הכללית שכולם מבטאים היא תחושה מאד חריפה של נטישה.

גיא צפוני: נטישה בכל הממדים, בניהם יש שאומרים, ואני מצטט ראש מועצה אזורית כאן שאין דרך, אני בכלל לא יודע לאן אני אמור להוביל את הדבר הזה.

גיא צפוני: אני עובד עם מספר ממשלות אני לא יודע עם מי ואני לא יודע לאן.

גיא צפוני: בעניין המשאבים על אחת כמה וכמה זה ברור, המדינה יוצאת מנקודות שהייתה אתמול אחראית עליהם אני נשאר ואני נמצא ביום יום במגע עם התושבים, הם לא מגיעים למשרדים בירושלים, הם באים אלי כרשות מקומית ואין לי תשובות.

גיא צפוני: לא בצד של המשאבים ולא בצד המקצועי.

גיא צפוני: בהקשר של החינוך למשל הדוגמא היא שהמדינה העבירה משאבים, התפקיד של הרשות היה לעשות את התשתיות לא לתת את הפדגוגיה, זה הפיקוח של המדינה שהיה אחראי וכך גם בתחום חברתי סוציאלי וכן הלאה.

גיא צפוני: המקום שזה פוגש אותנו הוא המקום בו אנחנו מציעים לקהילות בצפון לפתח את התחום הזה.

גיא צפוני: אנחנו משתמשים בידע שקיים בתוך אורנים לעגן אותו להתערבויות בתוך הישובים בצפון כדי לפתח מה שאנחנו קוראים בינוי וקהילה.

גיא צפוני: שהדבר שעליו אנחנו עובדים עם ראשי הרשויות זה על התפיסה שהמשאב הכמעט האחרון הזמין קיים אצלנו.

גיא צפוני: מאחר ומשאבים כספיים אי אפשר לגרד מכאן או משם, מה שיש זה את הסיפור הזה.

גיא צפוני: בתחום הזה בהרבה מאד שדות אנחנו פועלים כמעט בלי שדה שאפשר לחשוב עליו חוץ מהכשרת המורים ובתחום הביטחוני והכלכלי.

גיא צפוני: כל הנושאים של קשרי תפוצות, כל הנושא של התחדשות הקהילה עם המשמעויות של מה שזה אומר, הפעולה של מנהיגות נוער והתנדבות נוער ולכל המערך הזה בנינו גם בתוך הקמפוס מערך של הכשרה השתלמות ולימודי המשך.

גיא צפוני: היום אנחנו עובדים במספר ישובים בתהליך הוליסטי שראש הרשות הוא המזמין שלו, עם צוות רב תחומי שמגיע לישוב, מכשיר את כל מנהלי המחלקות של הרשות המקומית ומיד מקים קבוצות תושבים שמתחילות תהליך קהילתי שבצד הפעולה יתקיים ארגון גג של מתנדבים שמנהל חלק מתכנית הקהילתית של הישוב, לצד הרשות המקומית.

גיא צפוני: שמואל אבואב, כראש המועצה המקומית בטבעון היה הסנונית הראשונה שהזמין את זה דווקא כקהילה חזקה.

אילן שלגי: הוא היה יו"ר ועדת החינוך.

גיא צפוני: ובעקבות ההצלחה של טבעון - - -

אילן שלגי: מה אתם נותנים לקהילה?

אילן שלגי: אתם מדריכים את האנשים להיות עובדים סוציאליים לעת מצוא?

אילן שלגי: במה הערך המוסף האקדמי והערכי שלכם על מה שממילא הרשות המקומית אמורה לדעת לעשות?

גיא צפוני: ניקח לדוגמא את יוקנעם על מנת לעשות את הדברים מוחשיים.

גיא צפוני: ביוקנעם הקימו ארבע קבוצות תושבים שמסתבר שאפשר לאסוף בכל אחד מארבעת השדות שאני תכף אציג אותם, המומחיות של חלק מהתושבים לפעמים גדולה משל מנהלי המחלקות, רק שכל ההון האנושי שלהם מופנה לכל אזור הצפון רק לא לביתם.

גיא צפוני: אז קמה קבוצה שעוסקת בנושא של חינוך, שנמצאים שם אנשים שחלקם מפקחים במערכת החינוך וחלקם מורים, לא במערכת המקומית ולא עובדי המקום.

גיא צפוני: לקבוצה אחת קוראים רשתות ביטחון מאנשי משטרה בדימוס עד עובדות סוציאליות ופסיכולוגיות המתגוררות במקום.

גיא צפוני: קבוצה שלישית נקראת תרבות בונה קהילה, סביב המתנ"ס, אנשים שבאים מתחום האמנות מתחום התרבות מתחום היהדות.

אילן שלגי: אתה מפעיל את האנשים כמתנדבים?

גיא צפוני: קמות ארבע קבוצות, כמו במקרה של יוקנעם שבאמת יוצאות לציבור אחרי תקופת לימודים שאנחנו מכשירים אותם, הן יוצאות לציבור ומזמינות מהציבור הצעות לתכניות קהילתיות.

גיא צפוני: מקימים קרן קהילה שהיא קרן של רעיונות והקרן הזו היא קבוצות תושבים שמתארגנות כקבוצות של פרוייקטים קהילתיים שהם בהכרח לא יהיו אף פעם תחת המנדט של המועצה, ואנחנו מדגישים את זה.

גיא צפוני: כלומר לא יהיה מצב בו אנחנו נשתף פעולה עם זה שהמערכת הפורמלית יוצאת ולוקחת לחינוך ותושבים עושים את זה באופן וולנטרי אלא זה תמיד יהיה כתוספת למה שהם עושים.

גיא צפוני: אם אני אתן דוגמא, קבוצה של אנשים באמצע הקריירה פלוס, החליט שכל אחד מהם לוקח, בנוסף לשעות בית הספר, בכל שני וחמישי, כיתה מהכיתות הקשות ביותר ועובד אתם במשך כל השנה שעה שבועית כולל טיולים והכל בהתארגנות קהילתית כתוספת למה שבית הספר עושה, זה אף פעם לא יכול להיות מצב שזה יהיה במקום שעה שצוות המורים ילכו לישיבה כלשהי.

גיא צפוני: זה תמיד בנוסף.

גיא צפוני: בתחומים של התרבות יש גם קבוצה של אנשים שפועלים ויש אין סוף רעיונות לתחומים שבהם הקהילה בעצם פועלת.

אילן שלגי: למה ראש רשות טוב מוצלח צריך אותך בשביל זה?

גיא צפוני: אין לו בכלל מושג איך להתחיל עם זה.

גיא צפוני: הוא חש מאד את התסכול ואת חוסר היכולת לנוע.

גיא צפוני: כשהוא נפגש עם המודל ובעניין הזה צדק שמואל אבואב שאמר שתיאוריות הם לא מבינים אבל כשהם רואים שזה עובד, ועובד מאד חזק בטבעון, אז כולם מבקשים.

גיא צפוני: מה שהוא צריך שקודם כל תהיה לו המנהיגות הפורמלית שלו.

גיא צפוני: מנהלי מחלקות לא רוצים לעבוד עם תושבים, הם רוצים לתת שירות, להיות מוגנים אחרי השולחן ולשתף תושבים הם לא מוכנים.

גיא צפוני: אז השלב הראשון הקשה והמסובך ביותר המקצועי ביותר מבחינתנו הוא לעשות אתה ההכשרה למנהלי המחלקות והאגפים.

גיא צפוני: הדבר הזה הוא להציע לתושבים בעלי יכולות , לא פנסיונרים ונערים שלהם שהם קהל היעד של ההתנדבות הרגילה בישראל, התנדבות של אנשים באמצע הקריירה שאם הם לא ירגישו שהם נמצאים במקום שבו הוא מעצב מדיניות ולא רק שולח את הספסל במקום איזשהו עובד של הרשות, אלא הוא יכול לתכנן, הוא יכול לגייס כספים, הוא יכול להיות בעמדה מובילה כמו שהקהילה היהודית בחו"ל מנוהלת.

גיא צפוני: אם אנחנו לא יודעים לספק את זה הם ילכו, הם לא יישארו שם, אם הם ירגישו שעובדים עליהם בעיניים, שהם כוח אדם זול הם לא יעשו את זה.

גיא צפוני: פה היכולת לבנות מבנים כולל הדרכות.

גיא צפוני: בדרך כלל זה יבוא בו בזמן עם קשר עם קהילה בחו"ל, בעקבות שותפויות 2000 למיניהן, אז יוקנעם זה עם סנט-לואיס אטלנטה ועמק יזרעאל מגדל העמק ונצרת עלית זה עם דטרויט מישיגן, בית שאן זה קליבלנד, חצור זה עם פאלם-ביץ' וכדומה.

גיא צפוני: אז כל הנושא של קשרי ישראל תפוצות הוא רכיב מאד משמעותי בתוך הסיפור הזה.

גיא צפוני: התנדבות הנוער זה סיפור בפני עצמו.

גיא צפוני: יחד עם כל הפעולה הזו מתקיים בקמפוס גם מערכת של הכשרות מאד מרכזית וגם פעולות כמו המכינה הקדם צבאית כבר שנה שישית שבעצם קבוצה מאד איכותית מסיימת יב' דוחים לשנה את השירות הצבאי, מגיעים לכאן בבוקר, מקיימים למידה רוחנית אינטלקטואלית ערכית ואחר הצהרים עושים עבודה קהילתית.

גיא צפוני: תכנית מפוארת שהבנים הולכים בדרך כלל כקבוצה לגבעתי, הדבר הבזוי ביותר זה ללכת לאחת הסיירות כי הם רוצים להיות איפה שנמצא עם ישראל, זו המחויבות שהם לוקחים על עצמם.

גיא צפוני: הבנות הולכות לחינוך וכשהסנוניות הראשונות מתחילות להשתחרר הם חוזרים הנה.

גיא צפוני: היום יש פה קבוצה שהם גם סטודנטים מאורנים וגם עובדים ביוקנעם ואלה דברים מדהימים.

גיא צפוני: תמונת המראה מתוך המחויבות לא להישאר רק עם האוכלוסייה הזו, זה בעצם פרוייקט תנופה שהנוער שנמצא היום בסיכון בעירות סביבנו.

גיא צפוני: בעצם הגענו לשם כי באנו לגייס חברה טובים למכינות ואמרו לנו, חברים יקרים, אם אתם לא נותנים מענה לאלה, אנחנו לא נדבר אתכם.

גיא צפוני: אלו בעצם חברה ממש בסיכון, אנחנו מוציאים אותם מהבתים שמים אותם בפנימיות נוער.

גיא צפוני: בבוקר הם לומדים לימודים מאד ייחודיים, להגיע לבגרות ולהצליח בפעם הראשונה בחיים שלהם,

גיא צפוני: אחר הצהרים הם עובדים בפנימיית הנוער ברמת הדסה וניר העמק כמדריכים.

גיא צפוני: פעם ראשונה שמישהו בכלל חושבים שהם יכולים לתת משהו, וזה בעצם כוח מניע וההעצמה הכי חזקה שהם מוציאים מעצמם.

גיא צפוני: תכניות של בתי סטודנטים ועוד אין ספור תכניות שאנחנו יכולים לראות פה על הנייר.

גיא צפוני: הסכום הוא סיכום כל האנשים.

גיא צפוני: אני כל פעם עורך את הניירות מחדש ואני נדהם בעצמי, זה סיכום המספרים שיש בכל אחד מאגפי הפעולה.

אילן שלגי: אני אשמח לשמוע ממך קצת על היחידה של לימודי העם היהודי.

גיא צפוני: המחלקה לחינוך של הסוכנות היהודית, הופמן וחסיה ישראלי, במשך מספר רב של שנים נמצאים בקשר עם היחידה שלנו כאן שעוסקת בנושא של הכשרת מחנכים, השתלמויות מחנכים ובעקבות תהליכים אסטרטגיים אצלם הם ביקשו, או אולי שכחו אם זה מתבטא בכסף, הם מבינים שהסוכנות צריכה להיות גוף שמייצר לנושאים השונים ולא יכול לבצע בעצמו ובעצם הכירו באיכות שנוצרה ב- 15 הנה האחרונים פה ואמרו שאתם תעשו את מה שהמחלקה לחינוך עושה בירושלים כאן בצפון בקשר עם האוכלוסיות.

גיא צפוני: היא חילקה בנינו לבין בר-אילן, אנחנו עוסקים בחינוך הבלתי פורמלי ובר-אילן הולכים על הפורמלי למחנכים בתפוצות.

גיא צפוני: בעצם היא אומרת נפסיק לדבר על עבודה עם התפוצות בואו נביא תפיסה של עם יהודי שמערכת חינוכית בארץ ובתפוצות עובדת תחת אותה שפה בחינוך היהודי.

אילן שלגי: אני יכול להבין איך אתה משתלב בזה אבל איך בר-אילן משתלבת בזה?

גיא צפוני: שבר-אילן יסבירו אבל זה מה שהם עושים.

אילן שלגי: ברשויות המקומיות מוכנים לשמוע מכם על יהדות פלורליסטית.

גיא צפוני: זה תלוי.

גיא צפוני: קודם כל יש טרנד מסוים שקשור הרבה באורנים מלפני 15 שנה כבר.

גיא צפוני: אורנים נתפסת כמקום שמייצר תפיסה יהודית פלורליסטית לציבור החילוני, לא לוחמני אלא משהו שמבקש למצוא את המקום הרלוונטי לבן אדם ולאו דווקא ללכת לשאלה של הפרדת שלטון דת ומדינה.

גיא צפוני: על אף שזה קיים גם, יש גם קצת להכעיס ויש גם קצת חתונות אלטרנטיביות ויש גם דברים מהסוג הזה אבל בגדול לא זה העניין.

גיא צפוני: המדרשה באורנים, שהיא היחידה שעוסקת בנושא של התחדשות החיים, כחלק מהעשייה הבלתי פורמלית הזו היא אחד הגופים המרכזיים בארץ בתחום הזה עם הישגים גדולים כבר שנים והיא כבר עוסקת בזה עוד לפני שזה היה טרנד ופה בצפון אין כמעט ישוב שאין בו איזה בית מדרש, קהילה לומדת, סמינר בר- מצווה, קבוצת הורים, אין.

גיא צפוני: זה לא רק במשגב שזה מקום שקל לעשות את זה שם, כמו בשאר הישובים הקהילתיים שהם של יוצאי קיבוץ למיניהם שמחפשים בחזרה את אחד הקיבוצים, אלא מדובר בנצרת עלית במגדל העמק בעפולה בבית שאן וביוקנעם.

יאיר קארו: יש את אברמ'לה יריב שפנה אלינו מעפולה להכניס את כל הנושא של מעורבות ובינוי קהילה.

יאיר קארו: אחרי טבעון שהיה "טקסט קייס" גם בשביל לשכנע את עצמנו.

יאיר קארו: עפולה רוצה עכשיו את המעורבות הזו בשביל לעשות סדר, אנחנו לא יודעים מה לעשות מעבר לסדר יום הרגיל של ראש עיר או ראש מועצה טוב ככל שיהיה.

יאיר קארו: הוא יודע שהחינוך זה טרנד, אם הוא לא מראה הישגים בחינוך התושבים לא יקבלו את זה.

יאיר קארו: יש דברים שהוא יודע לעשות, איך לקחת את האוכלוסייה שיש לה פוטנציאל והיא מעונינת לעזור ולהיות מעורבת אבל לא מעורבת באופוזיציה בלתי פוסקת לעירייה אלא במעורבות אזרחית חיובית.

יאיר קארו: את הכלים הבסיסיים לזה הם מקבלים ואחר כך צריך לדחוף את זה.

יאיר קארו: אנחנו לא נשארים שם שנים, אנחנו באים, מריצים את הפרוייקט רואים שהוא מתחיל לעבוד ועוברים הלאה.

יאיר קארו: בנושא קשרי ישראל תפוצות, אחד הדברים שמתפתח עכשיו, התבקשנו על ידי הסוכנות שיש לה מחנות קיץ בארצות הברית, ואנחנו מכשירים לזה מדריכים, התבקשנו לעשות חלופה להכשרה של הסוכנות, לשלוח סטודנטים מאורנים ולראות מה היתרון או החיסרון של סטודנט שכבר לומד חינוך ומתחיל לקבל את הטכניקות של חינוך, איך הם משתלבים במחנות הקיץ.

יאיר קארו: הם מקבלים אצלנו הכנה מסודרת לעניין, שלחנו השנה תשעה, לא חשבתי שאני אעלה את זה אבל יש לי את התשובות של מנהלי מחנות הקיץ, הם כותבים, מעכשיו רק אורנים ולשנה הבאה תשלח לי 20.

יאיר קארו: אז אחרי שעשינו את זה ואחרי שכל הדבר הטוב הזה קרה, נגמרו לסוכנות התקציבים, כמו גם למשרד החינוך, אנחנו נמשיך עם זה כנראה גם בלי הסוכנות, נשתדל למצוא תקציבים מתורמים.

יאיר קארו: הנה לך דוגמא של פרוייקט שהתחילו אותו, הוא יצא לדרך, אנחנו נמשיך אותו כנראה כמעט בכל מחיר, כי אנחנו משלבים את זה גם בתוך המערכת האקדמית, הכנה של אנשים שיהיו גם מורים לתקופה קצובה בחו"ל ופתרון חלקי לעניין ההתבוללות ובעיקר מכניס חזרה את השפה העברית.

יאיר קארו: חגים ונוהגים ישראלים מתוך מערכת התפוצות, לא ידענו באיזה ואקום אנחנו נתקלים ומה תהיה עוצמת השאיבה.

יאיר קארו: שוב, הבעיות יהיו בסופו של דבר בעיות תקציביות, לא בעיות של יכולות של אורנים.

יאיר קארו: אחרון המדברים הוא כבוד דיקן הסטודנטים.

יאיר קארו: הסטודנטיות היום היו כאילו עברו אצלך תדריך במרתפי השב"כ.

ביני תלמי: אפשר לדבר הרבה על מצב הסטודנטים בכלל ועל מצב הסטודנטים במכללות או במכללה כמו באורנים שהיא מכללה שעוסקת באנשי העלית, יוקנעם עלית, נצרת עלית, מגדל העמק עלית...

ביני תלמי: איך המכללה מהבחינה הזו של אנשים שבאים אליה מהפריפריה, לפי התחושות שלי ואני האיש שנפגש עם הסטודנטים בעניינים הכלכליים האלה, מגיעים למצב שיהיה מאד קשה לאנשים ללמוד גם במכללה מהסוג הזה.

ביני תלמי: התמונה מאד פשוטה, כל המקורות הכספיים שישנם לתמיכה בסטודנטים הולכים ומצטמצמים, אם זה משרד החינוך באופן גס ובאופן קשה, אם זה כל מיני קרנות למיניהם שתומכות , אני לא יודע כמה אתם מכירים, אבל כולן מורידות החל מקרן וולף המפורסמת שגם היא הורידה לנו בשליש ומשרד החינוך וקרן גרוס ופר"ח וכל מי שישנו הולך ומצטמצם כי המשאבים שלו מצטמצמים ובוודאי אלה שקרובים למשרדי הממשלה.

ביני תלמי: מצד שני, לסטודנט הצרכים נעשים יותר קשים ותופסים ציבור יותר ויותר רחב .

ביני תלמי: כאלה שהתחילו את השנה הראשונה והשניה ראו שאין בעיה, הבית בסדר אנחנו יכולים ללמוד בשקט אפילו לא באים לבקש מלגה ומגיע הרגע בו הם מוצאים את עצמם עם הורים מפוטרים מחוסרי עבודה ועם כל הצרות שכולם מכירים.

ביני תלמי: מהבחינה הזו יאיר מציע מעט מידי זמן כדי להבהיר את העניין אני יכול לתמצת את זה ולהגיד שכמו שזה נראה כרגע מנקודת הראות שלי במכללת אורנים, שאני חושב שהיא לא היחידה, אנחנו הולכים בקצב מאד מהיר ומתקרבים למצב שבו החינוך המכללתי והאוניברסיטאי יהיה חינוך לעשירים בלבד.

ביני תלמי: אם זה טוב או רע זו שאלה איך מתייחסים לזה שהחינוך יהיה לעשירים בלבד, את דעתי אני יכול להביא אבל זה לא המקום.

ביני תלמי: על כל פנים זו התמונה נכון לעכשיו, הסטודנטים לא מסוגלים לשלם שכר לימוד, אורנים לא תחזיק מעמד עם היכולת ללכת לקראת כל הסטודנט, מה שהיא עושה בשיניים, זה מתחיל להיות יותר מידי על פחות מידי משאבים ולכן העסק הזה הולך ומתמסמס.

ביני תלמי: אני רוצה לסכם את הקטע הזה ולהגיד לך שלפי דעתי ועדת חינוך של הכנסת תעשה טוב אם היא תזמין סטודנטים לא רק לשמוע את הנציגים של הסטודנטים, שהם לכאורה אינטרסנטים אלא באמת לשמוע גם באיזה סיטואציות כלכליות נמצא סטודנט שרוצה ללמוד במדינת ישראל.

אילן שלגי: זה רעיון טוב.

ביני תלמי: ביקשתי להיות אחרון כי אני בכל זאת רוצה להגיד משהו אחר.

יאיר קארו: כמה סטודנטים יש לך בפר"ח השנה?

ביני תלמי: בפר"ח יהיו בסביבות 500.

יאיר קארו: כמה היו?

ביני תלמי: קרוב ל- 600.

אילן שלגי: כלומר הסל הכללי התכווץ כי המדינה מכניסה לזה פחות ואז לכל אחת מהמכללות - - -

ביני תלמי: יש גם יותר מועמדים לפר"ח.

אילן שלגי: דווקא בגלל המצב הכלכלי הקשה אז הסטודנטים של פר"ח גם יותר נחוצים בשטח.

ביני תלמי: מדברים כל הזמן על האווירה הסטודנטיאלית, יש מהפכות באוניברסיטאות, יש חיים אוניברסיטאיים, אין כבר דבר כזה, אנשים גומרים ללמוד ועפים מפה לחפש עבודה, שמרטפות, חנות מכולת שמוכנה להעסיק אותם, מישהו שצריך מוקדן ללילה.

ביני תלמי: תבוא הנה בשעות אחר הצברים תראה איך כל האנשים בורחים לחפש עובדה כדי לגמור איכשהו את החודש.

אילן שלגי: היות ואתם דורשים פה נוכחות גבוהה בשיעורים אז אתם מוצאים את הסטודנטים יותר עייפים?

ביני תלמי: גם.

יאיר קארו: ברשותך, כדי שתבין את חומרת המצב, מיכל מכירה את הסיפור, יש פה סטודנטית שבמעבר משנה ב' לשנה ג' הפסיקו את לימודיה משום שהיה ספק ממה היא בדיוק סובלת אבל מדבר אחד לא היה ספק שהיא לא במצב לימודים.

יאיר קארו: הזמנתי אותה לשיחה כדי לשמוע לפני נפרדים מה בדיוק הסיפור, והיא אומרת לי שזו פרנסה.

יאיר קארו: הוריה נפרדו בנסיבות שונות בגיל 16 , אותה זרקו מהבית והיא התגלגלה ברחובות.

יאיר קארו: זו ילדה עם פוטנציאל אדיר.

יאיר קארו: כרגע היא גרה פה באיזשהו מקום, היא סטודנטית לאמנות.

יאיר קארו: אין מי שישלם את לימודיה אז במשך שנתיים, תראה לאן זה מגיע, היא עבדה, ואני אקרא לזה בשפה עדינה, כנערת חימום במועדון לילה.

יאיר קארו: כשזה הגיע אלי, אמרתי לה שאני מבין את המצוקה אבל אם היא תמשיך להיות נערת חינוך במועדון לילה אז כנראה מורה היא לא תהיה.

יאיר קארו: תחדלי מזה מיד וננסה לטפל ולעזור מה שאפשר.

יאיר קארו: היא עכשיו בשנה ג', אחרי שהפסיקה סוף כל סוף להיות נערת חימום במועדון לילה, היא מצאה עבודה חדשה, קצת יותר מתקבלת על הדעת.

יאיר קארו: אבל זו לא בחורה שרוצה להיות נערת חימום זו המציאות שמה אותה שם, זו תדמית מרוסקת ואין סוף בעיות, סוף כל סוף עבודה אחרת והיה שינוי כללי ושינוי באיכות עם מה שקורה אתה בלימודים.

יאיר קארו: אלה מצוקות איומות.

ביני תלמי: אני רוצה להגיד משהו קצת אחר כדי לעשות לכם את היום קצת יותר נחמד.

ביני תלמי: אני בא מקיבוץ חקלאי ובמשמר העמק, זה המקום ממנו אני בא, יש שתי רפתות רפת אחת לחלב שנקראת רפת א' ורפת אחת לבקר לבשר שנקראת רפת ב' והפרות מאד דומות רק האנשים בדיוק הפוך.

ביני תלמי: אני הייתי מרפת ב' של הבקר לבשר.

ביני תלמי: המצב הוא כזה, ברפת א' של החלב צריכים להעמיס חבילות קש כדי לרפד וברפת ב' של הבקר צריכים לקחת חבילות קש כדי להאכיל את העגלות.

ביני תלמי: לוקחים טרקטור עם עגלה ענקית שטוחה לגמרי בלי קירות ובאים למתבן.

ביני תלמי: הבעיה הראשונה זה להיכנס רברס, אם אתה עם עגלה עם שני גלגלים זה יותר קל אבל אם יש עגלה יותר כבדה ויש לה ארבעה גלגלים אז להיכנס רברס זה סיפור גדול יותר אבל מי שלא ייכנס רברס בהתחלה אחר כך יצטרך לצאת רברס כשהוא יוצא לשטח לכן עדיף להיכנס רברס בהתחלה ואז אתה יוצא קדימה והכל פתוח לפניך.

ביני תלמי: באים שני אנשים, מכניסים את העגלה ברברס איש אחד הולך למתבן ואיש אחד עומד על העגלה.

ביני תלמי: זה שהולך למתבן זורק את החבילות מהמתבן לעגלה.

ביני תלמי: האיש הזה כדאי שיהיה איש גדול, בריון, כי יש לו הרבה חבילות, כל המתבן מלא חבילות, דיסיפלינות וכל מיני דברים שהוא יודע לזרוק על העגלה.

ביני תלמי: הבעיה היא שבינתיים צריך להיות מישהו על העגלה כדי שיסדר את החבילות כי הבעיה של לזרוק את החבילות היא בעיה קטנה, הבעיה הגדולה היא איך מסדרים את העגלה ככה שהעגלה לא תתפרק כי אתה יוצא עם ערמה גדולה של חבילות ואתה צריך לנסוע עד לעגלות אז צריך לסדר אותה.

ביני תלמי: האיש המקצועי הוא זה שעומד על העגלה, הוא מסדר את החבילות.

ביני תלמי: הוא צריך לדעת לסדר אותם צמוד, לסדר את הבסיס והוא צריך לדעת לחבר את החבילות, את כל הדיסיפלינות, לקשור אותם, להעביר אותם ככה שהם יוכלו להיות אחת עם השניה.

ביני תלמי: זו עבודה שחייבת להיות במקביל כי אם אתה רק זורק אחר כך כבר לא תוכל לסדר את העגלה שהיא עמוסה בחבילות זרוקות, זה חייב להיות במקביל.

ביני תלמי: איש המקצוע הוא זה שמסדר ומרים את החבילות עד שהעגלה הזו מלאה.

ביני תלמי: יש שתי גרסאות אחרי שגומרים לסדר את העגלה, הגרסה של רפת א' אומרת, שזה שבנה את העגלה הוא זה שיושב על העגלה למעלה וזה שזרק את החבילות הוא זה שנוהג בטרקטור, למה?

ביני תלמי: כי אם העגלה תתפרק אז זה שבנה אותה הוא שאשם, שייפול יחד אתם.

ביני תלמי: החברה של רפת ב', של הבקר לבשר אומרים, זה שבנה הוא זה שינהג, כדי שלא יגיד אם העגלה תתפרק שזה בגלל הנהג.

ביני תלמי: מה שאני רוצה להגיד שאנחנו כבר בתחושה שבטרקטור הזה אנחנו לא נוהגים, אבל אנחנו מאד בתחושה שאנחנו רוצים לבנות את העגלה ושאנחנו רוצים להיות שותפים לבנייה של העגלה הזו גם מהצד של המתבן ובעיקר מהצד של אלה שמחברים וקושרים ועושים את החיבורים הנכונים ואנחנו יודעים שני דברים, דבר אחד, שאנחנו יושבים על העגלה הזו לאן שהיא לא תיסע ושלא תהיה ברירה, וגם אתם וכל עם ישראל יושבים על העגלה הזו.

ביני תלמי: היינו רוצים שהיא תגיע לאיזשהו מקום אז היא צריכה להיות בנויה נכון, צריכה להיות בנויה טוב, היא צריכה גם נהג טוב ובעיקר להיות בנויה טוב.

ביני תלמי: ואני מאחל יחד אתכם שהיא תצליח לצאת.

יאיר קארו: אני חושב שאנחנו הולכים להפחית שעות במחשבת ישראל.

אילן שלגי: תודה רבה לכם על היום כולו אבל גם תודה לכם מיכל וגיא וביני על הסיום שהיה השיא.

אילן שלגי: זו באמת פעם ראשונה שאנחנו מבקרים במכללה למורים וטוב בחרנו באורנים.

אילן שלגי: אמרתי את זה בתחילת היום שבמקרה יוצא שהשבוע מתחילים בסדרה של דיונים בנושא של הכשרת מורים בישראל.

אילן שלגי: לא שנוכל לפתור את כל הבעיות אבל לפחות אנחנו מביאים את הדברים לדיון ציבורי.

אילן שלגי: אני יודע שוועדת דברת עוסקת בזה ומשרד החינוך עוסק בזה ואני מאד מקווה שדברים יתגבשו בכיוון הנכון.

אילן שלגי: כל הנושא של מעמד המורה בישראל הוא גם נושא שצריך להביא עליו את הדעת.

אילן שלגי: זה מתחיל בדבר הפשוט ביותר של השכר, שהוא נמוך מהשכר הממוצע בישראל וזה לא דומה למדינות אחרות, במיוחד לא המדינות שאנחנו רואים אותן הרבה לפנינו בטבלאות הבינלאומיות.

אילן שלגי: מעמד המורה העכשווי שהוא בסך הכל לא במקום הראוי נובע גם מהיחס של המערכת בכלל.

אילן שלגי: זה מתחיל מההתייחסות לשכר בתגמול אבל גם תנאי העבודה ובאפשרות לפרישה, והדברים חשובים שהזכרת פה במשך היום, וכנראה שגם בהכשרה של המורים אפשר לעשות את זה עוד יותר טוב.

אילן שלגי: אני לא יודע אם אפשר לעשות את זה עוד יותר טוב מאשר עושים כאן באורנים, אבל יותר טוב ממה שקורה במערכת בכלל.

אילן שלגי: עם כל האמצעים שיש היום למערכת ושמעמיד לרשותנו האלף השלישי, עם כל הטכנולוגיה והמחשוב והדברים שאנחנו יודעים היום לעשות ושלא ידענו לעשות לפני עשר ו- 50 שנה, כל זה הם רק כלי עזר לדבר החשוב ביותר שזה המורה.

אילן שלגי: מערכת החינוך תצטרך לתת על זה הרבה מחשבה לעשות צעדים אמיתיים ובכלל זה נכון לגבי מערכת החינוך.

אילן שלגי: אנחנו משתמשים במנטרה הזו שהחוסן הלאומי שלנו נסדק אבל זה נכון, אני משוכנע שבחדר הזה כולם מכירים בכך, גם אחרים אומרים את זה אבל לא תמיד זה בראש סדר העדיפויות שלנו.

אילן שלגי: חבל שהמערכת נמצאת היום במצב הנוכחי שלה אבל אולי מעז יצא מתוק.

אילן שלגי: אולי זה שפתאום רבים מזדעקים ומבינים שיש בעיה והנה ראש הממשלה חתום על המינוי של כוח המשימה בעניין הזה.

אילן שלגי: לדעתי, ועם כל הכבוד לעבודה של כוח המשימה , אלה אנשים מצוינים, גם עם דברת נפגשתי לשתי פגישות ארוכות לאחרונה, לעניות דעתי לא היה צריך אותם.

אילן שלגי: אפשר היה להגיע למסקנות ולדעת מה צריך לעשות גם בלי ועדה כזו שנותנת המלצות מצוינות, אבל היה צריך שיהיה לזה איזשהו כיסוי ציבורי וועדה וכוח משימה שראש הממשלה ושרת החינוך מינו, בסדר גמור, אני מאד מקווה שזה לא יהיה רק כדי להרוויח זמן ולהראות שיש לנו כוונות טובות.

אילן שלגי: תודה רבה לכם, אני באמת שמח שבאנו, נפגשנו פעם בעבר וכך גם נולד הביקור הזה אבל אנחנו נמשיך וניפגש.

יאיר קארו: יום שלישי הקרוב אצלך בוועדה.

יאיר קארו: אני רוצה להודות לכל הבאים ולאנשי ועדת החינוך ולך חבר הכנסת שלגי שהקדשת מזמנך ובאת ואני בטוח היה סיור מאלף, תודה ויום טוב.

אילן שלגי: תודה רבה לכולם.