ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 128, 2003-12-29 12:00

אילן שלגי: אני פניתי למר אלדר ולהנהלת השלטון המקומי כבר לפני כמה ימים במכתב שבו אני מבקש מהם בשם חברי הועדה שלא לקיים שביתה כבר בשלב כה מוקדם.

אילן שלגי: שביתה זה נזק שאם אין ברירה אז משתמשים בו, אבל מדובר על קשיים תקציביים החל מ- 1 לינואר, אז ההקדמה להודיע על שביתה או השבתה כבר יומיים קודם לכן, אולי בכל זאת אפשר לבקש שהדבר הזה ידחה, בוודאי שאין צורך לפגוע במקרה כזה גם בחינוך המיוחד, ויושב פה חבר הכנסת מלכיאור יו"ר הועדה לזכויות הילד, שביחד אנחנו פונים בבקשה מיוחדת שבכל מקרה בחינוך המיוחד לא תהיה שביתה.

אילן שלגי: מדאיג במיוחד שהקיצוץ בתקציבים עלול ליפול בסופו של דבר על ההורים וזה תמיד לא ראוי ובטח לא בתקופה כל כך קשה כאשר זו הטלת מיסים רגרסיביים שהציבור לא יעמוד בזה וזה גם עקרונית לא ראוי.

שמואל אבואב: אם אנחנו יודעים שבחלק מהמקומות הילדים הולכים למוסדות חינוך מסוכנים שיש בהם קרוואנים, שיש בהם מערכות חשמל רעועות, שיש בהם חצרות עם מהמורות שמסכנות את הילדים שמצויים בחצרות בתי הספר, אם אנחנו יודעים שהקיצוץ בהסעות מביא את הרשויות המקומיות להסיע 70- 80 ילדים בהסעה ויש אלימות והנהג לא משתלט, ואם אנחנו יודעים שחוסר התקציב הזה מביא אותנו לכך שאנחנו לא יכולים לשים מלווים לילדים נכים והם מגיעים לרמזור והם יורדים שם, ואם אנחנו יודעים שכל מערך השירותים שבעבר מומן ע"י המדינה נפסק, אז המחשבים יושבים כאבן שאין לה הופכין, כאנדרטאות דיגיטליות, אין כסף לשיכפול וצילום, אין חומר למעבדות למדע וטכנולוגיה ואין כסף לממן את הספריות הציבוריות, ואז נוצר מצב שברשויות עמידות שמסוגלות להיכנס לאן שהמדינה היתה צריכה להיכנס, כי מי שחוקק את החוק זה מדינת ישראל, היא קבעה שיש חוק חינוך חובה חינם, אז הרשויות החזקות או ההורים העשירים אומרים על אלף שקל אני לא מתווכח, קחו כסף, ואז אתה רואה בתי ספר מעובים בשעות, בתקציבים, בסל חינוך גדוש ומשופע ואתה רואה במקומות אחרים סל של עוני ואנחנו פוערים פערים בתוך החברה, פערים בלתי מתפייסים, פערים מסוכנים ולכן המאבק של השלטון המקומי הוא לא מאבק בהיסח הדעת ולא מאבק פופוליסטי, אלא הוא קריאה לשוב ולהחזיר חזרה את חוק חינוך חובה חינם כפי שהוא היה.

שמואל אבואב: לכן הגענו למצב שהרשויות המקומיות מתקציביהן, פרט למה שהמדינה מעבירה, נותנות שני מיליארד שקלים, ולכן הגענו למצב שאנחנו אומרים למשרד החינוך תקחו אתם את מערכת החינוך, תפעילו אותה אתם, אנחנו לא מסוגלים בתנאים שנוצרו להפעיל את מערכת החינוך.

4400: בשונה ממה שהוצג אנחנו הצלחנו בדרך לא דרך למנוע פגיעה ברשויות עד לזמן מאוד מסויים.

4400: פעם ראשונה שפגענו ברשויות זה היה בקיצוץ האחרון, לא הנוכחי, כאשר הטלנו אותו באופן דיפרנציאלי על ההסעות.

4400: פעם ראשונה שאנחנו החלטנו לפגוע בתקנה שמעולם לא נגענו בה ברשויות המקומיות שסך התקנה עומד על 3.3 מליארד והוא נוגע לכל כוח העזר שקיים במוסדות החינוך, בין אם זה סייעות ומזכירים ושרתים וקב"טים וקב"צים ופסיכולוגים, פעם ראשונה שאמרנו נאלץ לגעת שם משום שבקיצוץ האחרון ה- 12 במספר הושת עלינו סך של מיליארד וחצי שקל קיצוץ.

4400: מערכת החינוך גם אם תחזיר לה את כל האחריות היא זאת שסופגת את כל הקיצוצים.

4400: המעט שנגענו בשלטון המקומי הפעם, לקחנו 13% מאותה תקנה של 3.3 מיליארד, 13% שהושתו על שני נושאים בלבד, רק על מזכירים ושרתים.

4400: בקיצוץ האחרון במסגרת המיליארד וחצי 300 מליון מתוך המיליארד וחצי הושתו ישירות מהאוצר על השלטון המקומי בשתי מקומות, האחת בשכר לימוד חטיבה עליונה בהיקף של 150 מליון והשניה בהיקף של 50 מליון בהסעות.

4400: אם היו שואלים את משרד החינוך אנחנו בוודאי לא היינו חושבים ששם צריך להשית את הקיצוץ משום שבשכר לימוד, קרי שעות הוראה בחטיבה עליונה יש קיצוצים מתמשכים מזה שנים ובהסעות כבר נגענו בפעם הקודמת.

4400: לגבי הנושא של שרתים ומזכירים, כאשר אנחנו משיתים 13% קיצוץ, למשל בעיר בת ים אנחנו מציעים קיצוץ של שני מליון שזה נוגע לשכר שרתים מזכירים ולא ליתר.

4400: בשנים האחרונות אנחנו העברנו לעיר בת ים כמאה מליון שקלים לתקציבי בינוי, כאשר 60 מליון הלכו לבינוי של כיתות חדשות ו- 60 מליון הלכו לשיפוץ מבנים וחידוש מבנים שלא נמצאו כשירים להכיל בתוכם תלמידים.

4400: לצערי הרב תקציבים שהעברנו לשם, אולי זה קצת משקף את מצב הרשויות, תקציבים שהמדינה העבירה עבור שכר של עובדים, כוח אדם מסייע, עבור שיפוצים, אפילו עבור שמירה שהמשרד לבטחון פנים העביר עבור השומרים, בישובים מסויימים כולל בת ים התקציבים הללו נלקחו ונבלעו בגירעון של העיריה.

4400: בזכרון יעקב למשל לא הגיע שומר על אף שהמשרד לבטחון פנים מעביר 63% מעלות השמירה, התקציבים הללו נבלעו ולא היה שומר במקום.

4400: כנ"ל למזכירים ושרתים ואפילו למורים.

4400: לגבי היתרה שהיא בהיקף של 220 מליון, זה הקיצוץ היחיד שאנחנו השתנו על השלטון המקומי, פעם ראשונה בהסטוריה על תקנה שמעולם לא נגענו בה.

4400: זה 220 כללי ומתוך זה 150 לשלטון המקומי והיתר זה לבעלויות.

4400: פעם ראשונה שהשתנו 150 מליון על הרשויות המקומיות מתוך תקציב של 3.3 מיליארד וגם שם סימנו אותו ותיעלנו אותו רק לשרתים ומזכירים.

4400: לגבי חידוש מבנים, מאז ומתמיד היתה תקנה שרירה וקיימת בהיקף של כמאה מליון שקלים, ל- 2004 האוצר קיצץ אותה לגמרי ואנחנו אפילו במינוס שם ולגבי כיתות אני חושבת שפה כן היתה בשורה ואני הודעתי לשלטון המקומי שכן יתאפשר לנו לבנות 600 כיתות חדשות למרות שזה עמד על אפס עד לפני שבועיים.

4400: בהסדר שהשרה הגיעה עם משרד האוצר ועם שר האוצר הוחלט ש- 600 כיתות תיבננה ומתוכם 400 למגזר הבדואי ועוד 200 ליתר המגזרים.

4400: אני רוצה להפנות קריאה מקצועית עניינית לשלטון המקומי ולארגון המורים העל יסודיים.

4400: לגבי השלטון המקומי, לא היה בהסטוריה שבגלל שביתה כזאת או אחרת, בגלל מחאה, מאבק כזה או אחר, ישביתו את החינוך המיוחד.

4400: זה דבר שלא היה ואני קוראת לכם לא להשבית את החינוך המיוחד.

4400: בנושא הזה אסור לעשות את זה על גב הילדים הללו, זה ילדים שמקבלים טיפולים ביומיום מעבר ללמידה השוטפת.

4400: ברשויות המקומיות מתוך כל התקנה קיצצנו רק לשרתים ומזכירים.

4400: בנושא של שרתים, לא קיצצנו בזה אף פעם עד היום אז חשבנו שאם כל המדינה מקוצצת בכל התקנות ובכל הנושאים אז גם ניתן לעשות שם איזה שהוא קיצוץ ועשינו אותו במזערי מבחינתנו בהיקף של 13% בלבד, כאשר אני יודעת שהרבה מהרשויות מפעילות גם חברות נקיון, כלומר זה לא בהכרח פיטורי עובדים שהם עובדים קבועים של הרשויות וגם זאת טענה שעלתה.

4400: יש הרבה מאוד חברות נקיון ולא עפ"י המפתחות שהמשרד תכנן ותיקצב.

4400: לגבי גני ילדים, יש גננות, אני מבקשת לא לסגור את הגנים ולאפשר לגננות להפעיל את גני הילדים לטובת הילדים עם ליווי של ההורים שיוכלו לסייע במקום הסייעות שיעדרו.

4400: בתי ספר, זה ענין בעיקר של השמירה ונראה מה תהיה תשובת המפכ"ל.

יולי תמיר: מה שנעשה כאן זה מעשה נבלה.

יולי תמיר: שיטת העז פועלת, קודם אומרים יקצצו מיליארד וחצי, אחר כך מחזירים 700 מליון ואומרים תשמחו, הקיצוץ התבטל.

יולי תמיר: קיצצו 800 מליון שקל מתקציב החינוך אחרי שכבר ראינו את דו"ח החינוך שאמר שיש כאן אסון חינוכי, מערכת החינוך מתמוטטת, הילדים לא לומדים.

יולי תמיר: תקראו את הדו"ח שפורסם היום על הפערים העצומים בין העיריות ואומרים לנו שהכל בסדר כי קיצצו את הקיצוץ.

יוסי וסרמן: אנחנו שומעים בתקופה האחרונה כל מיני אמירות על התמוטטותה כביכול של מערכת החינוך.

יוסי וסרמן: מערכת החינוך מתמוטטת כשנוח למי שחושב שירוויח מכך פוליטית להצהיר הצהרות כאלה.

יוסי וסרמן: לא מדובר כאן בהתמוטטות, מדובר בצורך לשפר ואין מי שסבור שלא צריך לשפר ואין מה לשפר.

יוסי וסרמן: צריך לשפר ויש מה לשפר, אבל מכאן ועד להתמוטטות המרחק הוא עצום.

יוסי וסרמן: אבל אם נאמר שאכן ישנה התמוטטות, ואני צועד לכיוון הזה שאני בהחלט לא מסכים לו, אני חושב שממשלה היתה צריכה לקבל החלטה שהחינוך זהו הבסיס לעצם הקיום שלנו, זה הגדר האמיתית, יסוד היסודות ואסור לפגוע בחינוך, אסור לקצץ מהחינוך עוד 800 מליון ש"ח וממילא אסור לפגוע בתקציב המועבר לרשויות המקומיות לצורך הפעלת מערכת החינוך של הרשויות.

יוסי שריד: המנכ"לית בכל הכבוד לא יכולה להציג כאן סכומים אחרונים מהסיבה הפשוטה שאנחנו יודעים שעכשיו עדיין יושבים על המדוכה המפלגות הקואליציוניות ומחלקות שם שלל.

יוסי שריד: אגב גם כן תקדים ממשלי שלא היה אף פעם.

יוסי שריד: אני לא זוכר שהשתתפתי אי פעם במעמד כזה.

יוסי שריד: יש רפלקס מותנה שזה מצוות אנשים מלומדה ויש בזה משהו מאוד חסוד כששומעים על איום בהשבתה אז מיד קוראים קריאה נרגשת שלא להשבית.

יוסי שריד: אף אחד לא אוהב להשבית, אף אחד לא אוהב לשבות, אף אחד לא אוהב לתמוך בשביתה, אבל כל אחד מאיתנו צריך לשאול מה הוא עשה חוץ מאשר לקרוא קריאה נרגשת במכתב, שזה לא מאמץ גדול, לא מאמץ אינטלקטואלי גדול, מה הוא עוד עשה למען תקנת החינוך.

יוסי שריד: אני רוצה לקבוע, מכיוון שאני משתתף כאן בכל ישיבה, שועדת החינוך של הכנסת עד לרגע זה לא עשתה דבר וחצי דבר לתקנת החינוך בתקופה הכי קשה.

יוסי שריד: אף אחד לא אוהב לתמוך בשביתה אבל אני חושב שמכיוון שהסוס הגיע למצב שהוא כבר פושט את רגליו, מר וסרמן כל אחד אוהב את השביתות שלו ולא אוהב את השביתות של האחרים, אני לא הייתי ממהר להתנער מההחלטה הזאת של ראשי הערים אם כי היא החלטה מאוד קשה שאף אחד לא שש לתמוך בה.

יוסי שריד: גם תורכם יגיע, כי הסוס שלכם זה אותו סוס, גם הוא כבר פושט את רגליו.

רן ארז: אי אפשר יותר לקיים מערכת חינוך תקינה בבתי הספר העל יסודיים במדינת ישראל כאשר מדי שנה מקצצים בגדר "תבן אין ניתן לעבדיך ולבנים אומרים לנו עשו", ורוצים יותר אחוזי זכייה בבגרות ופחות אלימות ופחות נשירה ויותר אווירה לימודית בבית הספר כאשר מזה שלוש שנים מערכת החינוך העל יסודית עם הקיצוץ הזה מקוצצת בצורה כזאת שהתלמידים מקבלים חמש שעות שבועיות פחות.

רן ארז: אי אפשר להמשיך בצורה כזאת, אי אפשר לדרוש מאיתנו להיות אחראים על כל מה שקורה במדינה כאשר החינוך הוא הטיפול במשאב היחידי שקיים במדינה הזאת.

רן ארז: אין לנו אוצרות אחרים חוץ מהמשאב האנושי.

ארז פרנקל: בואו נראה מה קורה במערכת החינוך.

ארז פרנקל: ארגון המורים העל יסודיים הכריז על סכסוך עבודה, ראשי הרשויות מאיימים מחר להשבית את המערכת, אני מניח שיוסי וסרמן גם יאיים להשבית את המערכת באם יפגעו במורים.

ארז פרנקל: מדינת ישראל החליטה לקצץ את הפעילות שלה בתקציב הלאומי בלי להעלות מיסים או להוריד מיסים ובאילוצים האלה צריך לקיים את החינוך כאשר אסור לפגוע בתשלומי ההורים כי הם לא שונים מכל העלאת מיסים אחרת במדינת ישראל.

מגלי והבה: נושא של המאבק בתקציב, שמעתי ממנכ"לית משרד החינוך את הנתונים ומגיע גם לך וגם לשרה ישר כוח על המלחמה שלכם והויסות הפנימי הנכון בתקציב.

מגלי והבה: הרשויות שמנסות היום להגיד שאין תקציב להסעות אבל יש תקציב להוספת עובדים ברשויות, או אין תקציב לעובדי הנקיון ויש שימושים אחרים, צריך לבדוק לגופו של ענין באותן רשויות שיש להם מצב שיכולים כן למשוך וכן לסייע ובמיוחד אני מתכוון לרשויות החזקות שהן מרימות את דגל מאבק.

מגלי והבה: יש רשויות שסובלות מחוסר ושחודשים רבים לא שילמו משכורות וחודשים רבים לא קיבלו את כל הסיוע שמגיע להם ולא קמתם ולא הרמתם זעקה.

מגלי והבה: ישנן רשויות במיוחד במגזר הלא יהודי שעשרה חודשים לא קיבלו משכורות, איפה היה השלטון המקומי.

מגלי והבה: עכשיו אתם נלחמים על גבי התלמידים מלחמה, כולנו יודעים מה מצב מערכת החינוך, אבל אנחנו לא מסכימים בדרך שאתם משתמשים בילדים.

שמואל ריפמן: היום בערב אנחנו נפגשים עם נתניהו ועם שרת החינוך.

שמואל ריפמן: באתי הנה לועדת החינוך עם הרבה התלבטויות כי באמת התלבטתי מה יצא מפה.

שמואל ריפמן: אם לא תצא קריאה ולא מכתב, אז אתם הולכים כולכם לראש הממשלה ואומרים לו אדוני ראש הממשלה, או השר נתניהו, אנחנו חושבים שמערכת החינוך צריכה להמשיך לפעול ותקטינו את הקיצוץ בצורה כזאת שאפשר יהיה לחיות, מבחינתי לא נוכל להיענות לבקשה לא להשבית מחר.

משה גפני: אני רוצה לומר לכם מה קורה עכשיו עם התקציב, שנדע על מה אנחנו מדברים.

משה גפני: אנחנו מדברים על מצב שבו אכן מוזער הקיצוץ במשרד החינוך.

משה גפני: המצב נורא ואיום, אנחנו מדברים על 12 קיצוצים שכבר אמרנו לפני שנה שעד כאן ומכאן ואילך המשרד לא מתנהל ואף על פי כן יש קיצוץ.

משה גפני: אלא מה, לשמחתנו התקציב לא הגיע לכנסת לאישור.

משה גפני: הוא לא הגיע בגלל שיושבות שלוש מפלגות שמחלקות ביניהן כסף, לא חשוב למה.

משה גפני: אחת מהן אומרת היות ואני 15 מנדטים מגיע לי לפי 15 מנדטים.

משה גפני: ונניח שבאמת היו מקבלים 400 מליון שקל כפי שהגיעו למסקנה, אם שר האוצר היה מסכים לזה היה יורד חזרה ממשרד החינוך הכסף מכיוון שהמסקנה היתה שאם שלושת המפלגות הקואליציוניות מקבלות את מה שהן דרשו, יורד חזרה ממשרד הבריאות ובעיקר ממשרד החינוך.

משה גפני: זאת אומרת שיושבות עכשיו מפלגות על כל הקיצוצים שהיו עד היום בחינוך ועל הקיצוץ שיש כבר עכשיו בחינוך, אחרי מיזעור הקיצוץ, הם הולכים לקחת מהמשרד עוד כסף.

משה גפני: יש לי מקורות יודעי דבר שאינם רשמיים בתוך המערכת של ראש הממשלה ושר האוצר וכך אמרו לי המקורות האלה.

משה גפני: מה שאני אומר אמת וזאת המציאות והמציאות הזאת היא נוראה.

משה גפני: אני מייצג מפלגה שקוראים לה דגל התורה, דגל התורה חרטה על דגלה ועל זה היא קמה, ביטול הכספים הייחודיים וביטלנו את זה ב- 91.

משה גפני: היום שינוי מחזירה את הכספים הייחודיים הכי נוראיים מה שש"ס לא העזה להעלות על דל שפתיה.

גילה גמליאל: אני חושבת שועדת החינוך צריכה להיות יותר פרקטית, הדיון אמנם משעשע אבל לא נראה לי שהוא הולך לכיוונים מאוד מוגדרים לגבי מה יהיו המסקנות בתום הישיבה.

גילה גמליאל: אני חושבת שצריך לצאת בקריאה לשר האוצר שאומרת שמבחינת הקיצוצים האלה הם אכן בלתי נסבלים והויכוח לא נתון בידי משרד החינוך או השלטון המקומי, זה ויכוח עקרוני לגבי החלוקה התקציבית וסדר העדיפויות מבחינת האוצר וצריך למקד את הדברים בצורה מאוד ברורה מטעמנו ולא לשחק לידיים של משרד האוצר בלהעביר את הויכוח ואת הדיון לספרה לא נכונה בין משרד החינוך לבין השלטון המקומי ולטעמי לא כאן צריך להיות הויכוח מי יקח על עצמו מה אלא בסופו של תהליך מה יהיה הפילוח התקציבי.

מוחמד ברכה: אדוני היו"ר, בבקשה להעביר דף ריק לחברי הקואליציה שיתחייבו שהם לא יצביעו בעד הקיצוץ הזה בחינוך.

מוחמד ברכה: אחר כך יהיה תוקף מוסרי לבוא לאנשי השלטון המקומי ולארגוני המורים ולהגיד להם שאין מקום להשבתה, יש לכם גב חזק בועדה הזאת של חברי קואליציה.

מוחמד ברכה: אחרת, אי אפשר להטיף להם.

מוחמד ברכה: זה גורל הילדים אומר חבר הכנסת והבה, גילית היום את גורל הילדים, קושרים להם את הידיים ואת הרגליים ואומרים להם תרוצו, איך ירוצו?

מוחמד ברכה: מה הדמגוגיה הזולה, מה הצביעות הזאת.

מוחמד ברכה: אני תומך בשביתה אבל אני רוצה לפנות לאלה שהכריזו עליה.

מוחמד ברכה: אנא הוציאו את החינוך המיוחד מההשבתה.

מוחמד ברכה: יש לכם את כל ההצדקות לשביתה, ואנחנו נעשה את המאבק איתכם גם בכנסת וגם מחוץ לכנסת אם זה ידרש, אבל אין שום הצדקה, ואני כתומך מסורתי בשביתות המורים, אומר לכם, תוציאו את החינוך המיוחד ממעגל השביתה.

מוחמד ברכה: זה יכול להיות קטסטרופה להרבה ילדים.

מיכאל מלכיאור: כל פעם אנחנו מקבלים אותה תגובה מהממשלה, גם בועדה שלי לפעמים מבקרים אצלנו השרים, שר הרווחה בא אלינו ואומר זו ממשלת רשע.

מיכאל מלכיאור: איך אני צריך להתמודד עם זה?

מיכאל מלכיאור: מה אנחנו אמורים כחברי כנסת, אז השאלה אם להשליך על משרד האוצר, על ראש הממשלה או על השר הממונה, אני לא יודע, אבל אי אפשר לנהל כך מדינה שכל השרים חושבים ובצדק שזו ממשלת רשע.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר לנהל כך מדינה.

מיכאל מלכיאור: אני מוכרח להגיד לנציגי השלטון המקומי, אל תגעו בילדים עם הצרכים המאוד מיוחדים, זה לא רק רגרסיה, זה פשע כלפי הילדים האלה.

מיכאל מלכיאור: מר ריפמן אמר קודם שהם לא רוצים להתחשב בבקשה הזאת, אני מאוד מבקש מכם, אתם יודעים את התוצאה של כל ילד וילד וגם ככה מספיק קשה כי לצערנו יותר ויותר מהילדים שלא נמצאים בחינוך המיוחד הם במצב קשה, בגלל העוני האיום והתעללות החברה שלנו, אבל לפחות את זה אל תעשו.

אורית נוקד: אני רואה בעיה בנושא של הבטיחות וההסעות.

אורית נוקד: בעיה חמורה שאי אפשר מבלי לתת פתרון לנושאים האלה לקיים את מערכת החינוך במיוחד בתקופה הזאת בה אנחנו נמצאים ובפרט בנושא ההסעות.

אורית נוקד: יש פגיעה גדולה בתקציבי החינוך היא משפיעה בראש וראשונה על הפריפריה, שם הלכו בתי ספר לאיחודים משום שהובטח להם שיקבלו תקציב של הסעות.

אורית נוקד: אני חושבת שהועדה צריכה לתמוך בענין הזה ולגבות את הרשויות.

משולם נהרי: אני זוכר כשפריצקי היה חבר בועדת הכספים והיו מעבירים מליון, שני מליון כעודפים מחוייבים לרשתות החינוך החרדיות למרות שזה כסף מחוייב ששייך לשנה קודמת, הוא היה יוצא לתקשורת ואומר, "כסף למושחתים, כסף לסחטנים" וכל הזמן השמיצו.

משולם נהרי: היום, כשאנחנו עדים לדבר פרוע ביותר, דבר שלא היה בתולדות, ולכן יוסי צודק, הוא אומר מושחתים כאלה הוא לא הכיר, עד היום כשהוא דיבר על מושחתים, לא מושחתים כאלה, היום הוא קיבל מושחתים מזן חדש של מיליארדים, מאות מליונים, ואחד מתחרה בשני והמפד"ל מדברת על איזה שהוא סכום והאיחוד הלאומי על סכום, באה שינוי ואומרת כפל כפליים, מגיע לנו כפול.

משולם נהרי: אני במקומך אדוני היו"ר הייתי מתבייש לקיים את הדיון הזה כשאתה עומד בראש הועדה.

משולם נהרי: אתה היית צריך ללכת ליו"ר שלך ולהגיד לו לפני שאני מקיים דיון, בוא תצהיר, אנחנו יורדים, אחרי ששר האוצר, אחרי ששרת החינוך, אחרי שכולם אומרים גם בתקשורת, שהכתובה והמשמעת אומרים שהכסף הזה הולכים לקחת אותו ממערכת החינוך, מהילדים, מההסעות, מהבטיחות של הילדים, אחרי שאומרים דבר כזה היה צריך היו"ר שלך לבוא ולהגיד היית צריך להוציא ממנו הכרזה היינו כולנו מצדיעים לך, אבל אתם באים בידיים לא נקיות.

4400: אני רוצה לומר לארגון המורים, ארגון המורים נוקט בעיצומים ולכאורה זה לא מזיז לאף אחד, אבל אני אומרת לכם את זה כמנהלת בית ספר, אי אפשר להפעיל מערכת רק על החלק הפורמאלי שלה.

4400: אין טיולים, אין הצגות, אין ימי תרבות, אין התרמות, אין כלום.

4400: כבר ביום חמישי הקרוב לא תהיה התרמה לאגודת ניצן ואגודת החרשים בגלל שיש עיצומים מהארגונים.

אילן שלגי: ועדת החינוך והתרבות קוראת למרכז השלטון המקומי ולראשי הרשויות, שלא להשבית את מערכת החינוך לפני שמוצו כל נסיונות ההידברות מול משרד החינוך והתרבות ומשרד האוצר.

אילן שלגי: הועדה קוראת לממשלת ישראל להכיר בכך שהחוסן הלאומי תלוי במערכת חינוך חזקה וכבר היום איננה כזאת.

אילן שלגי: כדי לשנות את המצב יש להפנות לחינוך משאבים נוספים ובכל מקרה לא להמשיך ולפגוע בתקציבה.

יוסי שריד: הועדה סבורה כי הקיצוצים החוזרים ונשנים בחינוך גודשים את הסאה ואסור להשלים איתם.

יוסי שריד: הועדה קוראת לראשי הרשויות שלא להשבית בכל מקרה את החינוך המיוחד.