ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 118, 2003-12-15 10:00

אילן שלגי: הורים, בית-ספריים, מקומיים.

אילן שלגי: הארגון הארצי של ההורים, נציגות תלמידים.

אילן שלגי: ברוכים הבאים לכולם.

אילן שלגי: אנחנו היום בישיבה שתואמה מזמן, עוד בקיץ, דיברתי עם ארז פרנקל ושרה חברוני על כך שמן הראוי שנקיים ישיבה שתנסה לבדוק ולבחון, מה מעמדם של ההורים במערכת החינוך, מה מעמדו של ועד ההורים בכל הרמות, איך מן הראוי למסד את הסמכויות, הזכויות וחובות של ההורים במערכת החינוך.

אילן שלגי: כי ההורים הם הפרטנר שמשום מה מקומו נפקד, לפחות בכל הנוגע לחקיקה.

אילן שלגי: אני ממש מתפלא ואני זוכר שהפליאה הזו מלווה אותי מאז שאני הייתי חבר בועדי הורים וזה היה במהלך שנים רבות, כולל בועד הורים בעיר שאני גר בה.

אילן שלגי: תמהתי הכיצד זה שיש ואקום.

אילן שלגי: והגעתי למסקנה שהולכת אתי עד היום שכנראה למשרד החינוך והתרבות לדורותיו, נוח המצב הזה שאין הסדר חקיקתי שאומר, מה דברם של ההורים במערכת.

אילן שלגי: וגם כאשר החוק, חוק אחר המתייחס לכך, שהורים זכאים להשתתף בקביעת תכניות לימודים עד 25%.

אילן שלגי: זאת למעשה אות מתה בחוק, ברוב המקרים, ואף אחד לא טורח לגרום לכך שאמנם הורים יהיו מעורבים גם בדבר החשוב הזה, החשוב ביותר אולי, של קביעת תכנית הלימודים והנושאים שהילדים שלנו ילמדו.

אילן שלגי: מתוך בדיקה שעשיתי כאן

אילן שלגי: בכנסת ומצאתי שהיה ניסיון חקיקה בשנת 1997, שמשום מה לא התקדם.

אילן שלגי: מישהו אמר לי, שמשרד החינוך בלם את זה.

אילן שלגי: אינני יודע אם זה נכון.

אילן שלגי: אין לנו פה היום את הנציגים של משרד החינוך והתרבות, שבד"כ באים לישיבות של ועדות הכנסת כדי לתת תשובות.

אילן שלגי: אבל שרת החינוך והתרבות, נהגה לדעתי באופן שאיננו חינוכי ואיננו תרבותי ומצאה לנכון להודיע שהיא לא תשלח את נציגיה לישיבות הועדה, משום שהועדה פועלת באופן ביקורתי שאיננו נוח למשרד.

אילן שלגי: זאת הישיבה הראשונה שבה אין לנו נציגות של משרד החינוך והתרבות.

אילן שלגי: יכול להיות אני משוכנע שהזלזול של הרשות המבצעת ברשות המחוקקת, לא יוכל להימשך.

אילן שלגי: אנחנו נסדיר את זה פה בעזרת יו"ר הכנסת.

אילן שלגי: אבל מה שכן מטריד שלדעתי יש כאן פגיעה בכם, בנציגים של ההורים שבאו לכאן כדי לדון בנושא כל-כך חשוב, יכול להיות שלמשרד החינוך לא נוח לבוא ולתת תשובות למצב הזה של אין חקיקה, ולדברים שאני מניח עוד יישמעו פה היום.

אילן שלגי: מכל מקום, אנחנו בודאי נגרום לזה שמשרד החינוך והתרבות יצטרך להתייחס אל ההורים.

אילן שלגי: אני שמעתי שגם לאחרונה היו מקרים שנציגי ההורים לא היו שותפים לכל מיני פעולות של המשרד.

אילן שלגי: אם זה היה באיזה שהיא אמנה למניעת אלימות או בפעולות שהיו בשבוע הסמים.

אילן שלגי: אני באמת מתפלא.

אילן שלגי: אנחנו צריכים לזכור שהלקוחות של המערכת הם קודם כל כמובן, התלמידים, אבל התלמידים הם הילדים שלכם.

אילן שלגי: וגם עפ"י חוק ההורים האפוטרופסיים הטבעיים והחוקיים על ילדיהם.

אילן שלגי: בוודאי שלכל הורה הדבר היקר ביותר הם הילדים שלו.

אילן שלגי: יש לו מה לומר לגבי אופן החינוך שלהם.

אילן שלגי: גם למדינה כמובן יש מה לומר, אני בעד זה שלמדינה יהיה הרבה מה לומר בעניין החינוך.

אילן שלגי: אני בין היתר מתלונן על כך שהמדינה איננה מחנכת ואיננה מלמדת את הילדים כפי שהיינו רוצים.

אילן שלגי: ואיננה אוכפת תכנית ליבה בכל המסגרות.

אילן שלגי: אנחנו נגרום לכך שזה יקרה.

אילן שלגי: יש חוזר מנכ"ל משנת 1999, שמדבר על נציגות הורים בביה"ס ואחרי זה איזה שהיא הצהרה דקלרטיבית עד כמה חשוב וחשוב למערכת, שיהיה שיתוף פעולה של ההורים.

אילן שלגי: יש פה נוהל בחירת נציגות הורים, נוהל די מסודר.

אילן שלגי: אפשר אולי לעשות בו שינויים או שיפורים, אבל הנוהל לכשעצמו הוא די מסודר.

אילן שלגי: אלא שהוא לא מחייב אף אחד.

אילן שלגי: לפחות הוא לא מחייב את ההורים.

אילן שלגי: הוא מחייב את מי שכתב אותו, הוא מחייב את המנהלים שמקבלים את חוזרי המנכ"ל, את המורים, את עובדי המערכת.

אילן שלגי: אבל כשפה כתוב למשל, שאם יתגלעו חילוקי דעות בין הנהלת ביה"ס לנציגות ההורים, יובא הדבר להכרעתו של מפקח ביה"ס או של מנהל המחוז.

אילן שלגי: אני לא יודע מי שם את משרד החינוך להחליט שההורים יצטרכו מחלוקת שלהם עם המערכת, להביא לבירור אצל מישהו מהמערכת.

אילן שלגי: יש פה סעיף שאומר, כל פרסום של נציגות ההורים, יקבל מראש את אישורו של מנהל ביה"ס.

אילן שלגי: יכול להיות שזה דרך אגב, הסדר ראוי אבל הוא צריך להיקבע בחקיקה ולא באיזה שהיא הודעה חד צדדית של משרד החינוך.

אילן שלגי: ומנהל בי"ס בדרך כלל מגיע עם המסמך הזה לועד ההורים, ואומר לו, הנה כך צריך לעבוד.

אילן שלגי: ואם ועד הורים הוא לא מאוד בודק ושואל, או אם אנשים שקצת אולי עסקו או עוסקים בדברים אחרים בחיים, בד"כ הורים מקבלים את זה.

אילן שלגי: ואת זה צריך יהיה לשנות.

אילן שלגי: לא צריך לאפשר שהורים יעשו מה שהם רוצים, אבל גם לא צריך לאפשר מצב שמשרד החינוך יודיע שצריך אישור של מנהל בי"ס לכל פרסום של נציגות ההורים.

אילן שלגי: צריך לקבוע איזשהו מנגנון, שלא יוכלו אנשים לעשות מה שהם רוצים, גם לא הורים.

אילן שלגי: אבל לא בפסקנות כזאת, לטעמי.

אילן שלגי: הנושא לדעתי הכי כאוב שהורים מתמודדים אתו והמערכת כולה מתמודדת אתו, שנה שנה, זה הנושא של תשלומי ההורים.

אילן שלגי: אז אתם יודעים שאנחנו פה עסקנו בזה רבות, החל מחודש אפריל בשנה"ל הקודמות, ורק אחרי חמש ישיבות של ועדת החינוך והתרבות, אישרנו את הכללים ואת הסכומים.

אילן שלגי: כאשר המחלוקת מלכתחילה לא היתה על הסכומים, הסיכום בין השרה וביני, שהם יישארו כפי שהיו בשנה הקודמת.

אילן שלגי: פירוש הדבר, סופגים כ- 6.5% מעלית מדד.

אילן שלגי: מחלוקת היתה על איך אוכפים מניעה, איך מונעים את החריגה מן הכללים ומן הסכומים.

אילן שלגי: הסתבר לי שהמערכת איננה מסוגלת להשתלט על מה שקורה בשטח.

אילן שלגי: בימים ההם, אין מלך ישראל ואיש הישר בעיניו יעשה.

אילן שלגי: זה היה המצב עד לשנה הזאת.

אילן שלגי: בשנה זאת אני יודע שעדיין הדברים לא בסדר, כי זורמות אלינו המון תלונות.

אילן שלגי: אבל המשרד קיבל על עצמו להקים חוליות ביקורת.

אילן שלגי: ואני עוקב אחרי העניין ושואל והבטיחו לי, שהחוליות האלה תתחלנה לפעול ב1.1.04-, כלומר בעוד כשבועיים.

אילן שלגי: עד כמה הן תהיינה יעילות ומהן תעשנה, זה אנחנו נבחן לאחר מכן.

אילן שלגי: בכל אופן יש גם מקרים שבהם מנהלים נדרשו ונדרשים להחזיר כספים להורים.

אילן שלגי: אתמול כתבתי מכתב לגב' דפנה לב, מנהלת מחוז המרכז במשרד החינוך.

אילן שלגי: וזה בעקבות מכתב של גב' אלונה ממועצת ראש העין.

אילן שלגי: והיא מאשרת לה, בתשובה לפנייתה של אלונה, (היתה שם תלונה לגבי חריגה בדרישות מן ההורים), "ממצאי הבדיקה מצביעים על חריגות מהנהלים המחייבים".

אילן שלגי: ואז יש פירוט של התיקונים שמנהלי חטיבות הביניים יצטרכו לעשות.

אילן שלגי: "המנהלים התבקשו לתקן את חוזר תשלומי ההורים עפ"י הנחיות המשרד ולהפיצו בין ההורים.

אילן שלגי: החוזר המתוקן יימסר בימים הקרובים לבדיקה ואישור הממונה המחוזית".

אילן שלגי: אני הייתי מכותב להעתקים.

אילן שלגי: אני כתבתי אתמול לגב' לב, שאני מברך על כך שהיא מצאה שיש אמנם חריגות וצריך לטפל ושיוצא חוזר מתקן, אבל צריך גם לדאוג שיוחזרו הכספים שכבר נגבו ביתר.

אילן שלגי: משום שאם כעת יצא החוזר המתקן, בהנחה שהוא יצא בקרוב, הרי זה בכל מקרה ארבעה חודשים אחרי תחילת שנה"ל.

אילן שלגי: ורוב הגבייה נעשית בתחילת השנה, אז צריך גם לגרום לכך שיחזירו כספים להורים.

אילן שלגי: אני הייתי רק אומר בהקשר הזה, שאנחנו נצטרך לגרום לכך, וזה לא יקרה בקרוב, שבכלל כל נושא תשלומי ההורים, יבוטל.

אילן שלגי: קיים דוח ועדת לנגרמן משנת 1993, ועדה שמונתה ע"י שר החינוך דאז, שאמרה, צריך שהמדינה תממן גם טיולים ככל שהיא מוצאת לנכון שתלמידים ישתתפו בטיולים ואת נושא סל התרבות.

אילן שלגי: ולא לגרום למצב המאוד מתסכל שהורים רבים אין להם והורים אחרים במקרים מסוימים, הם סרבני תשלומים.

אילן שלגי: ובימים של מצוקה כלכלית כמו היום, קשה מאוד להבחין מי מסרב כי אין לו, או מי מסרב כי זה עקרון.

אילן שלגי: אז יכול ועד הורים לגבות מנהל שאומר, הורה שמסרב בעקרון לשלם, לא לשתף את הילד שלו בפעילות.

אילן שלגי: אבל מה לגבי מי שאין לו.

אילן שלגי: וכאמור היום, לא תמיד ברור איפה עובר הקו.

אילן שלגי: כל הנושא של החינוך האפור.

אילן שלגי: זה שהמערכת מעודדת ויוזמת תל"ן שזה חינוך אפור בתוך בתיה"ס.

אילן שלגי: והמצב בכלל, אנחנו מכירים את ההישגים המאוד מדאיג של התלמידים שלנו במבחנים הבינלאומיים.

אילן שלגי: גם מבחני המיצב שלנו, וגם בתוצאות הבגרות זה לא ימי יודע מה.

אילן שלגי: אז זה שהורים משקיעים מכספם כדי לחנך את הילדים שלהם - זה רק מובן וטבעי.

אילן שלגי: אנחנו נצטרך לשדרג את מערכת החינוך שלנו.

אילן שלגי: יחד עם זה בהחלט זכותם של ההורים להשמיע קול גם בנושא הזה.

גילה פינקלשטיין: זכויות ההורים, דבר חשוב.

גילה פינקלשטיין: אני יודעת שהורים משקיעים הרבה, שלא כל אדם יעשה העולה על רוחו, כל מנהל, כל הורה, הכל יהיה מסודר בחוק.

גילה פינקלשטיין: רעיון נהדר ואני ארצה להשתתף ולקחת חלק בנושא.

גילה פינקלשטיין: כפי שידוע לכם, לפני שנתיים פרסמו את מגילת זכויות התלמיד, שמאוד שמחנו עם זה, דבר נפלא.

גילה פינקלשטיין: וכפ שידוע לכם, אנחנו תמיד מדברים בועדה שצריך להרים את קרנו של המורה, בעיקר אני, שיושבים פה חבריי להסתדרות המורים שעבדתי אתם שנים, ואנחנו יודעים כמה חשוב הנושא הזה.

גילה פינקלשטיין: וגם אני כרגע עובדת על יוזמה לחקיקה בנושא זכויות המורה, כדי שמורים לא יבואו ויגידו, אני פוחד להגיע לביה"ס.

גילה פינקלשטיין: ואם בכיתה יש 40 ילד ו38- רוצים ללמוד והם רציניים, ויש אחד או שניים שהם אלימים והם מפריעים, אז בגלל זכויות הילד, אי אפשר להוציא אותם מהכיתה.

גילה פינקלשטיין: ואז המורה מפחד, מה אני אעשה, הרי זה הזכות ואסור לי.

גילה פינקלשטיין: איך אנחנו נשלים עם חוקים שישמרו על מעמד המורה וירימו את קרנו, איך נשלים את חוק זכויות הילד ע"י חוק זכויות המורה, שהאחד ישלים את השני.

גילה פינקלשטיין: כדי לדאוג לאותם 38 תלמידים שכן רוצים ללמוד וה2- ילדים מפריעים להם.

גילה פינקלשטיין: אז בנושא הזה עוד נבשר, אני כרגע עובדת על זה, ואנחנו נבשר לכם בשורות טובות.

גילה פינקלשטיין: נקדם בזה את המערכת, נצעיד אותה קדימה.

גילה פינקלשטיין: אנחנו התכנסנו היום לדבר על הנושא של ועד ההורים.

גילה פינקלשטיין: קודם כל הקמת נציגות הורים בית-ספרית היא זכות להורים והיא לא חובה.

גילה פינקלשטיין: ואנחנו אכן רואים שמשנה לשנה יש מעורבות יותר גדולה של הורים.

גילה פינקלשטיין: וכתוצאה מזה גם התלמידים מחבבים יותר את ביה"ס.

גילה פינקלשטיין: זה גם מקרב את התלמידים.

גילה פינקלשטיין: אנחנו יודעים שההורים נפגשים עם מנהל ביה"ס, עם מועצת המורים בתחילת השנה, לפחות פעמיים בשנה.

גילה פינקלשטיין: בתחילת השנה, לאשר את התקציב, את התשלומים.

גילה פינקלשטיין: לאשר את זה בהבנה.

גילה פינקלשטיין: ונפגשים גם לקראת סוף השנה, לפעמים אם יש צורך גם באמצע השנה.

גילה פינקלשטיין: וכמה חשוב שיתוף הפעולה ושיתוף פעולה שהוא חיובי וכמה הוא עוזר לביה"ס.

גילה פינקלשטיין: ויש הורים שתורמים בצורה בלתי רגילה לביה"ס וצריך לעודד את זה.

גילה פינקלשטיין: רשמתי לפני כמה תפקידים שהם חשובים ושמקדמים את ביה"ס.

גילה פינקלשטיין: אני רואה בזה ספינת הדגל של ועד ההורים.

גילה פינקלשטיין: בבתי"ס רבים ההורים מארגנים את יריד ספרים משומשים שעוזר היום, בתקופה כלכלית כל-כך קשה, השאלת ספרי לימוד או יריד ספרים.

גילה פינקלשטיין: בכל בי"ס זה נעשה בצורה אחרת, או רכישה מרוכזת של אמצעי לימוד.

גילה פינקלשטיין: הנושא של תלבושת אחידה.

גילה פינקלשטיין: ההורים משתתפים בדיון, איזה תלבושת אחידה.

גילה פינקלשטיין: אנחנו לא חוזרים לתלבושת האחידה שהיתה פעם, שאנחנו היינו תלמידים, חולצה תכלת עם צווארון ארוך.

גילה פינקלשטיין: היום תלבושת אחידה זה צבעים שונים, מגוונים, מודרניים.

גילה פינקלשטיין: וההורים משתתפים.

גילה פינקלשטיין: והילדים גם רואים את זה בחיוב.

גילה פינקלשטיין: תכניות של טיולים.

גילה פינקלשטיין: ההורים גם משתתפים במועצות פדגוגיות.

גילה פינקלשטיין: אבל מועצות פדגוגיות שלא דנות על מורה או תלמיד, שזה לא תפקידם.

גילה פינקלשטיין: אבל בהחלט דנים על תכנית הטיולים השנתית, על אירועים, תכנית חברתית.

גילה פינקלשטיין: ההורים בנושא של תכניות לימודים, יש הורים שבאמת מבינים ואז יש מקום באמת להתערב בנושא של תכניות לימודים.

גילה פינקלשטיין: אני תמיד ראיתי באופן חיובי, הורה שיש לו ניסיון חינוכי, שבא והציע לי תכנית לימודים מסוימת, זה עזר הרבה לביה"ס.

גילה פינקלשטיין: כמובן שהביקורת שתהיה ביקורת חיובית, ביקורת בונה, לא חייבת להיות חיובית, ביקורת בונה שתקדם את ביה"ס.

גילה פינקלשטיין: חה"כ אילן שלגי הזכיר את התשלומים ואמר שהוא חושב, ואני יודעת את דעתו, שהמדינה צריכה לשלם את הטיולים והמדינה צריכה לשלם את הפעילות החברתית.

גילה פינקלשטיין: וכאן אני מסתייגת.

גילה פינקלשטיין: כמנהלת בי"ס, בבי"ס שהוא לא היה מבחינה כלכלית במצב קשה, אבל בהחלט היו.

גילה פינקלשטיין: היות שיש בו אינטגרציה מאוד קשה, אז היו ילדים מהדרום והיו ילדים מהצפון ואף פעם לא קרה שאמרנו לילד, אל תיכנס לאירוע כי הוריך לא שילמו שזה אסור בתכלית האיסור.

גילה פינקלשטיין: אבל כן קידמנו את הנושא הזה שהורים שיש להם יותר, עזרו לילד שאין לו.

גילה פינקלשטיין: זה נושא שאנחנו חייבים לקדם ודווקא במצב כלכלי כל-כך קשה שאנחנו נמצאים.

גילה פינקלשטיין: נושא החסד שאנחנו מגיל גן מלמדים את הילדים שלנו.

גילה פינקלשטיין: שהורה שיש לו יותר - הורים כאלה ישלמו יותר.

גילה פינקלשטיין: ויש לנו הורים כאלה.

גילה פינקלשטיין: כי במצב כזה שהמדינה נמצאת לא ייתכן שישלמו לטיולים וישלמו למוזיאונים ולתיאטרון.

גילה פינקלשטיין: חשוב לנו החינוך התרבותי והביקור במוזיאון ויום תיאטרון ויום קולנוע וקונצרט, לא פחות מהלימודים.

גילה פינקלשטיין: ואני לא רואה איך משרד החינוך יכול לממן דברים כאלה עכשיו.

גילה פינקלשטיין: אני בהחלט יכולה לראות את המקום שהורים שיש להם - יעזרו לילדים שאין להם.

גילה פינקלשטיין: והילדים שאין להם, צריכים לצאת לכל הטיולים, לכל פעילויות התרבות.

גילה פינקלשטיין: יש בכל בי"ס ועדה שבודקת את המצב הכלכלי, מביאים מסמכים, המצב של ילד קשה, עוזרים לו.

גילה פינקלשטיין: בבתי"ס מתקדמים ושמנהל וצוות המורים מעורים בעניין, עוזרים לילדים האלה.

גילה פינקלשטיין: אין דבר כזה שילד לא יצא לטיול כי אין לו.

גילה פינקלשטיין: אסור בתכלית.

גילה פינקלשטיין: וזה נושא שגם הורים יכולים להתערב.

גילה פינקלשטיין: אני יודעת שבבתיה"ס רבים הורים אוספים תרומות.

גילה פינקלשטיין: זו באמת תרומה נהדרת לביה"ס.

גילה פינקלשטיין: יש ועדת תרומות וההורים אוספים וזה עוזר הרבה לילדים ממשפחות מצוקה.

גילה פינקלשטיין: אני בהחלט רואה בחיוב את הפעילות של ההורים.

גילה פינקלשטיין: ושוב אני אומרת, שזה לא חובה ועד הורים, זו זכות גדולה והמנהלים שמחים מאוד שההורים עוזרים ויש להם מה לעזור ואני מקדמת את זה בברכה.

ארז פרנקל: הבית-ספריים ולנציגי ההורים שטרחו ובאו, כל אחד מעירו ועלו לירושלים.

ארז פרנקל: זה הזמן להוקיר לכם תודה.

ארז פרנקל: תודה נוספת אני מבקש בשם ארגון ההורים הארצי, לחה"כ אילן שלגי שבעצם אנחנו כארגון הורים ארצי מצאנו בו כשותף לאורך זמן, שותף נאמן, על-מנת לקדם את החינוך מתוך אינטרסים משותפים ולא מתוך חילוקי דעות.

ארז פרנקל: כי אנחנו מאמנים שרק מתוך אינטרסים משותפים ניתן ללכת קדימה.

ארז פרנקל: האמונה שלנו כארגון שמערכת החינוך יש לה סביבה וארגונית.

ארז פרנקל: ולסביבה הארגונית יש הרבה מאוד שותפים.

ארז פרנקל: יש שם תלמידים שהם לקוחות המערכת.

ארז פרנקל: אנחנו כהורים, נציגיהם, נציגי הלקוחות.

ארז פרנקל: יש לקוחות של מורים שהם נותנים שירותים, משרד חינוך.

ארז פרנקל: ואנחנו חושבים ששותפות אמיתית, מקומה היא בהליכה משותפת.

ארז פרנקל: מי שבא ומגדיר למשל, כמו שעשתה חה"כ פינקלשטיין, שועדי הורים אינם חובה אלא זכות, זה כבר ראיה מסוימת שהיא לא רואה את השותפות מהשטח, מלמטה, אלא זה חלק מראיה שאולי יכולה להביא למקומות שמהם אנחנו רוצים לברוח.

ארז פרנקל: וישנם כאלה שרואים את מערכת החינוך כפטרונות.

ארז פרנקל: אנחנו מזה רוצים לצאת כנקודת מוצא, על מנת להתקדם למערכת של שותפות.

ארז פרנקל: אנחנו רואים במורים כשותפים שלנו.

ארז פרנקל: אנחנו שותפים בכל מיני ועדות שחלקם וולונטריות, חלקם מינו את עצמם, שעוסקות ברפורמה.

ארז פרנקל: בגלל שגם נמצאים הרבה הורים וגם נציגי המורים, לומר לכם, שלדעת ארגון ההורים הארצי, צריך לעלות את שכר המורים בישראל על-מנת לשפר את איכותם.

ארז פרנקל: יש לנו גם תכנית, מוסדרת וכתובה.

ארז פרנקל: ואותה הצגנו מספר פעמים בפני כל מיני פורומים.

ארז פרנקל: יחד עם זאת, אנחנו היינו נורא נורא רוצים לראות בבתיה"ס הרבה יותר מקום מוסדר לפעילות הורים.

ארז פרנקל: אני רוצה להצהיר הצהרה.

ארז פרנקל: ההורים לא באים לבתיה"ס על-מנת לנהל את ביה"ס, לא זאת הראיה שלנו - לכל בי"ס יש מנהל מוסד חינוכי ותפקידו לנהל את המוסד החינוכי.

ארז פרנקל: אנחנו לא באים, לא לעזור לו לנהל, לא לעזור לו לקבל החלטות.

ארז פרנקל: אנחנו שואלים מה מקומנו מרמת המוסד החינוכי הבודד .

ארז פרנקל: רמה של ועד כיתה, אח"כ יש רמה של ועד יישובי ויש גם רמה מוסדית ואח"כ יש גם רמה של ארגון ארצי.

ארז פרנקל: אנחנו חושבים שבכל מקום צריך לעגן בחוק את מעמדו היציג של ועד ההורים, על-מנת שלא יקרו מצבים שלפעמים הורים לא מכירים בועד כזה או אחר, לפעמים מנהלים לא מכירים בועד כזה או אחר, לפעמים גם אנשי משרד החינוך.

ארז פרנקל: ומכל הדברים האלה יוצא רק דבר אחד רע, לא דברים טובים.

ארז פרנקל: לעומת זה, אם כל אדם ידע שועד כיתה יש דרך דמוקרטית לבחירתו, אבל הוא המוסד הנבחר.

ארז פרנקל: ולאחר מכן יש דרך דמוקרטית לבחור ועד מוסדי, ועד יישובי וועד ארצי.

ארז פרנקל: כל האיחוד הכוחות הללו, אלה יתרמו למערכת.

ארז פרנקל: איך הראיה שלנו מבחינת מעמד ההורים בבתיה"ס.

ארז פרנקל: אנחנו לנגד עינינו רואים את הנושא של תאגוד בתיה"ס.

ארז פרנקל: את הנושא של ביה"ס, יש מנהל והמנהל משול למנכ"ל בחברה כלכלית שהוא המנכ"ל.

ארז פרנקל: הוא מקבל את ההחלטות האופרטיביות, איך, כמה, מה לבצע.

ארז פרנקל: אבל יחד עם זאת אותו מנכ"ל עומד לאחר מכן בפני דירקטוריון מסוים שהוא נותן לו דוח על פעילותו.

ארז פרנקל: שהוא מקבל ממנו הנחיות כיצד לפעול.

ארז פרנקל: ואנחנו חושבים שמקומם של ההורים בבתיה"ס, דרך נושא התאגוד, שבו יהיה להורים נוכחות שבו יהיה להם משקל רב.

ארז פרנקל: ביחד עם עוד הרבה, פעילי ציבור, אפשר גם נציגי משרד החינוך ומורים באותו דירקטוריון.

ארז פרנקל: זה לא יהיה דירקטוריון חד צדדי שיבואו הורים נבחרים וינחו את מנהל ביה"ס לעשות.

ארז פרנקל: אני לא חושב שזאת מטרתנו.

ארז פרנקל: אם אנחנו נאפיין ונשאל מנהלי מוסדות חינוך, מה מטרת ביה"ס.

ארז פרנקל: מעט מאוד מנהלי מוסדות ביה"ס ימצאו אותם ההורים כלקוחותיהם.

ארז פרנקל: זה נמצא בד"כ בבתיה"ס האינטגרטיביים שהמנהלים השכילו לעשות את זה מתוך שיתוף פעולה אמיתי שנוצר עם השטח, עם ההורים.

ארז פרנקל: זה בד"כ נוצר בבתי"ס קהילתיים יותר וכל מיני מנהלי בתי"ס שמאוד מאוד התקדמו בתפיסת העולם הניהולית שלהם.

ארז פרנקל: אבל אנחנו היינו רוצים להפוך את האור הקלוש הזה בקצה המנהרה, לפרוז'קטור ענק שיאיר את האוטוסטרדה ולא לנסוע במערות חשוכות.

ארז פרנקל: לגבי תשלומי הורים.

ארז פרנקל: תל"ן הפך להיות משהו נגד קיצוצים, אדוני היו"ר.

ארז פרנקל: משרד החינוך מקצץ את שעות הלימוד.

ארז פרנקל: התל"ן לא יכול להינתן כתחליף לשיעור מתמטיקה או שיעור אנגלית.

ארז פרנקל: התל"ן, אני חושב שצריך להמשיך אותו בבתיה"ס, ומטרתו להעשיר את מגוון הלימודים הנלמדים בבתיה"ס.

ארז פרנקל: אבל היום מנהל בי"ס שיש לפניו תשלומי הורים שהם פרוסים גם בקופתו, הוא אומר, מה שיותר חשוב אם קיצצו לי שעות מתמטיקה, אז הוא ייתן לתלמידים שעת מתמטיקה.

ארז פרנקל: איך נעשה את זה - ניקח תל"ן.

ארז פרנקל: ואנחנו נגד הדברים האלה.

ארז פרנקל: אנחנו רוצים לשלם, אנחנו רוצים לקבל, אבל אנחנו רוצים גם שהחינוך יהיה חובה וחינם במדינת ישראל.

ארז פרנקל: ואני לא בטוח שהיום הדברים האלה נעשים.

ארז פרנקל: ההצעה שלנו, חה"כ שלגי נגע בזה.

ארז פרנקל: אני חושב שאם הוא היה ממשיך בעוד נקודה בדוח לנגרמן.

ארז פרנקל: בדוח לנגרמן ישנו ביטול מוחלט של תשלומי ההורים.

ארז פרנקל: אבל אין הטלת נטל על כתפי המדינה.

ארז פרנקל: אלא הטלת הנטל על ההורים דרך הביטוח הלאומי בצורה פרוגרסיבית כאשר הכסף הזה יהיה צבוע ויחזור חזרה למערכת החינוך.

ארז פרנקל: זו הדרך היחידה לעשות צדק חברתי.

אילן שלגי: פרוגרסיבי.

אילן שלגי: ובסופו של דבר כמעט כל אזרח, אם כרגע הוא לא הורה, אז הוא היה הורה או שיהיה הורה.

גילה פינקלשטיין: ואסור לפגוע בתרבות ובעולם התרבות של הילדים.

גילה פינקלשטיין: וזה פתרון עכשווי, זמני, עד שדברים ישתנו מבחינה חוקית.

ארז פרנקל: תשלומי ההורים.

ארז פרנקל: שיהיה בחוק, שנדע מה מותר לגבות.

ארז פרנקל: היא ישנה ועלתה על שולחן הועדה הזאת.

ארז פרנקל: מה אסור לגבות.

ארז פרנקל: נשים את הכסף שנגבה לצרכים ייעודיים בחשבון מיוחד עם בעלי זכות חתימה שהוא ישמר לצורך זה.

ארז פרנקל: זה הפתרון הטקטי עד שנגיע לפתרון האסטרטגי.

ארז פרנקל: הפתרון הזה גם יוביל אותנו שלא נחפש תמיד את ההרתעות, או מה עושים משרד כזה או אחר, משום שברגע שיש חוק ומישהו עובר על החוק - אז יש לכל דבר גם סעדים וגם תרופות.

ארז פרנקל: השאלת ספרי לימוד.

ארז פרנקל: יושבים פה הרבה מאוד ועדי הורים מכל הארץ.

ארז פרנקל: אני רוצה להגיד שפרוייקט השאלת ספרי לימוד הוא אחד הפרוייקטים שאין ספק בשני תכונות שלו.

ארז פרנקל: 1: שלא צריך כסף ממדינת ישראל על-מנת ליישם אותו.

ארז פרנקל: 2: הוא חוסך לכל אחד מאתנו הרבה מאוד כסף.

ארז פרנקל: ואם מדברים במקרו על כמות הכסף שתיחסך במדינת ישראל, לפי הערכה שיש בידי, מדובר על בין 200 ל300- מיליון ש"ח בשנה.

ארז פרנקל: אחד החסמים, ואולי אנחנו פונים ברשותך, אדוני היו"ר לעזרתך, אחד החסמים הגדולים זה מנהלי בתיה"ס, שיכול שהם צודקים ויכול להיות שהם לא צודקים, אבל הרבה פעמים אנחנו באים אליהם ומבקשים את עזרתם בהחלת הפרוייקט והם אומרים, תראה אנחנו נורא עמוסים ואין ביכולתנו לעשות את זה.

ארז פרנקל: משרד החינוך נתן פתרון, אני לא יודע אם הוא פתרון הגון או לא, הוא אמר, O.K.

ארז פרנקל: אז תקצו שעות ניהול ממה שיש לכם לטובת הפרוייקט.

ארז פרנקל: אני באופן אישי חושב שצריכים למצוא את הדרך ללבם של המנהלים ולקבל החלטה קשה ואמיצה שהחל משנה"ל הבאה, כל בתיה"ס יהיו בפרוייקט.

ארז פרנקל: יחד עם זאת, חייבים למצוא את הפתרון איך לתגמל אותם.

ארז פרנקל: אני חושב שאני רשאי לדבר בשם ההורים.

ארז פרנקל: אנחנו כהורים גם שואלים את עצמנו, אם הפרוייקט חוסך כל-כך הרבה, וצריך לתגמל מהכסף הזה גם את מנהלי בתיה"ס, נהיה מוכנים.

ארז פרנקל: כי מה האלטרנטיבות, או לשלם 100% או לשלם 40%.

ארז פרנקל: אז אם 40% יצטרכו להיהפך ל45%-, אנחנו בוודאי נכונים.

ארז פרנקל: היום אנחנו לא מצליחים לעבור את המחסום הזה בגלל שאין לנו שיתוף-פעולה עם מנהלי בתיה"ס מצד המוטיבציה והאמביציה.

ארז פרנקל: אז אולי כדאי שהועדה תכנס לנושא הזה.

ארז פרנקל: תבדוק האם באמת הם צודקים ויכול להיות שהם צודקים, אני לא בדקתי את זה.

ארז פרנקל: ולחפש כולנו ביחד את הפתרון המוסכם.

ארז פרנקל: כי במצב הנוכחי אנחנו לא מצליחים להתקדם.

ארז פרנקל: בנושא התשלומים כי גם התגובות שהגיעו לארגון מעבר לנושאים אחרים, היו בנושא תשלומי הורים.

ארז פרנקל: זה שאנחנו כהורים מוציאים מכיסנו לתשלומי הורים, תמיד אומרים, שבעל המאה הוא בעל הדעה.

ארז פרנקל: צריך תמיד להפריד בין הפעילות שאנחנו עושים כייעודית לבין הפעילות שמתנהלת בבתיה"ס.

ארז פרנקל: הערבוב הזה, גם של הכספים, שזה הצד הטכני, אבל יותר מזה בצד המנטלי, גרם להרבה מנהלים ולהרבה הורים לאבד את הגבולות בפרופורציות איפה גבולות פעולה של המנהל המוסדי החינוכי ואיפה גבולות הפעולה של ההורים.

ארז פרנקל: ולכן אנחנו מצפים מהועדה ומבקשים את עזרתה במיסוד מעמדנו כנציגי הורים יציגים מכל הרמות, מרמת כיתה בודדת ועד לרמות ועד הורים ארצי ומוסדותיו.

יצחק ברקוביץ: ליו"ר הועדה.

יצחק ברקוביץ: הדיון הזה חשוב, אנחנו מברכים עליו ורואים בו התחלה של דרך ארוכה שאנחנו כהורים רוצים מאוד מאוד לסייע בה.

יצחק ברקוביץ: התחושה שלנו כהורים וזה לאורך הרבה הרבה שנות פעילות, היא שיש כשל שוק או אי הלימה בכל מה שנוגע לחינוך והאמירות שנאמרות היום, כאילו אנחנו הגענו למצב חירום לאומי בנושא החינוך, נראות לנו כהולמות את המצב.

יצחק ברקוביץ: יש לנו בעיה במישור התכנים עם רמת התלמיד.

יצחק ברקוביץ: יש לנו בעיה בנוהלי עבודה של כלל אלה שעוסקים בעשייה חינוכית.

יצחק ברקוביץ: ויש לנו בעיה חמורה של חוסר כסף.

יצחק ברקוביץ: יש מיתון עולמי, מדינת ישראל יש לה פחות כסף, לרשויות המקומיות יש פחות כסף.

יצחק ברקוביץ: ובסופו של דבר אנחנו מתכנסים כאן כולנו מה לעשות.

יצחק ברקוביץ: אם זו הנחת העבודה, אז אנחנו מצפים מחברי-הכנסת כולם, שיתגייסו ליוזמה של היו"ר ויראו בנושא הזה, נושא בעל חשיבות לאומית ממדרגה ראשונה ויעשו כל שניתן בשביל לתקן את האי הלימה הזאת.

יצחק ברקוביץ: אם יש לנו בעיות בנושא מצבו של החינוך מבחינת התכנים שלו, מבחינת הרמה שלו וקמות מעת לעת ועדות כאלה או אחרות בציבוריות הישראלית שמטפלות בנושאים האלה.

יצחק ברקוביץ: ההורים רוצים להיות שותפים בכל אחת מהועדות האלה.

יצחק ברקוביץ: המציאות היא כרגע שכאשר אנחנו יושבים מול הנהלת משרד החינוך ומעלים את ההסתייגות הזאת, נטענות כל מיני טענות שועדה כזאת או אחרת, צריכה להיות ניטרלית בלי מורים ובלי הורים.

יצחק ברקוביץ: זה נראה תלוש לחלוטין.

יצחק ברקוביץ: ועדה כזאת לא תסיק את המסקנות הנכונות.

יצחק ברקוביץ: חייבים לשמוע אנשים מהשטח.

יצחק ברקוביץ: אם אנחנו מדברים על הסדרי עבודה מול משרד החינוך, כמי שמבצע מטעם המדינה את העשייה הזאת.

יצחק ברקוביץ: אנחנו רוצים להיות משולבים בכל אחת מועדותיו, מהרמה הארצית למחוזית ונמוך מזה.

יצחק ברקוביץ: לאורך שנים זה לא מתבצע, יש נתק מתמשך רב שנים.

יצחק ברקוביץ: והעלנו את הדברים האלה.

יצחק ברקוביץ: אנחנו מבקשים שאגב הפעולות החקיקתיות האלה יינתן לזה ביטוי.

יצחק ברקוביץ: כשיינתן לזה ביטוי הריבון האמיתי יאמר מהו רוצה וכך יעשו כולם.

יצחק ברקוביץ: כשאנחנו מגיעים לנושא הכסף וחסר כסף במערכת, וכולם שואלים מה לעשות, אז אני אומר, שאם באמת רואים בזה מצב חירום לאומי, אז צריך לגייס את כל המוחות ולהתייעל במשאבים וליצור תמריצים כדי שלאנשים כדאי יהיה להשקיע בחינוך.

יצחק ברקוביץ: לדוגמא הטבות מס.

יצחק ברקוביץ: כך מדינה ממריצה וגורמת כקטליזטור ליצירה של דברים.

יצחק ברקוביץ: אם מפעלים תעשייתיים וחברות עסקיות ישקיעו ויתרמו כסף, צריך להכיר בזה כניכוי.

יצחק ברקוביץ: אולי כניכוי מוגדל אולי כפחת, הרבה חכמים יכולים לשבת על זה וליצור תמריץ להבאת כסף חיצוני.

יצחק ברקוביץ: אם מדברים פה על תרומות - אז צריך למסד את הנושא הזה ולרכז מאמץ בעניין הזה.

יצחק ברקוביץ: יש שורה אדירה של דברים שניתן לעשות, אבל צריך לעשות.

יצחק ברקוביץ: הבעיה, ואני חוזר לנושא של הדיון שלנו פה כרגע, שההורים לאורך שנים לא רק שהודרו מעשייה בחינוך הם גם מפורדים, מפוצלים, בעלי התפקידים בהם מחליפים תפקידים בתדירות פשוט גבוהה מאוד.

יצחק ברקוביץ: זה יכול להיות פעם בשנה, פעם בשנתיים, פעם בשלוש.

יצחק ברקוביץ: עד שבעל תפקיד לומד את תפקידו, מיד הוא צריך לפנות את תפקידו.

יצחק ברקוביץ: אני לא יודע אם למישהו טוב או רע, אבל התוצאה היא שארגונים אחרים, ארגוני המורים מאורגנים מסודרים, נצבר בהם זיכרון ארגוני, משאבים ארגוניים לאורך זמן, וכך ניתן להזיז דברים ברמת מדינה.

יצחק ברקוביץ: לעומת זאת ההורים הם גם המשלמים, אז צריכה להיות להם גם דעה.

יצחק ברקוביץ: ורוב ההורים הם הורים טובים ויש להם מה לתרום.

יצחק ברקוביץ: והדוגמאות הבודדות של כאלה שיוצרות את התחושות הלא טובות, הם השוליים שבשוליים, הם לא העיקר.

יצחק ברקוביץ: ולא צריך לפחד מהם - להפך, צריך לקרב אותם, לאמץ אותם ולנצח אתם.

אלה ואנה: מסתובב ביישובים רבים ועושה ותורם ואני רוצה בהזדמנות זאת לגנות את משרד החינוך ואת התופעה הזאת שהם דווקא בעניין כל-כך מהותי וכל-כך חשוב כמו הישיבה היום, לא נוכחים.

ארז פרנקל: שיש להם בועדת החינוך.

אילן שלגי: היא הולכת לומר, אבל תן לה לסיים.

אלה ואנה: לפעם אחרת ולבוא ולשבת אתנו.

אלה ואנה: ככה אני רואה את הדברים.

אלה ואנה: ואני חושבת שמעבר לגימיקים, זה דבר הרבה יותר חשוב ויותר מהותי.

אלה ואנה: אני רוצה להודות גם לארז פרנקל ולארגון עצמו שבמהלך כל השנים מנסה לפעול עם כל הבעיות של תשלומי הורים וכל מה שכרוך באיגוד הנושא של ועדי הורים.

אלה ואנה: ועל כל החיבור והאינטראקציה עם בתיה"ס.

אלה ואנה: בעיות.

אלה ואנה: כדוגמא, ישנו חוזר מנכ"ל שהרבה פעמים יוצא ואני יכולה לתת את דוגמת בת-ים, לא מתייחסים לחוזר מנכ"ל.

אלה ואנה: מה שקורה בשטח הוא דבר הפוך למה שכתוב בחוזר מנכ"ל.

אלה ואנה: לדוגמא, אם בחוזר מנכ"ל מופיעים תשלומי הורים שהרשות או משרד החינוך אמורים לממן, בשטח אנחנו רואים שלא הרשות ולא משרד החינוך מממנים, זה חל על ההורים.

אלה ואנה: ואז נוצר מצב שאין אכיפה של החוק.

אלה ואנה: אם אנחנו מדברים על טיולים.

אלה ואנה: הטיולים אמורים להיות חינוכיים פדגוגיים עם רמה מסוימת של חשיבה מאחורי הטיול.

אלה ואנה: אנחנו מוצאים היום הרבה בתי"ס שעושים טיולי כיף לאילת.

אלה ואנה: אנחנו מוצאים שבמקום שיהיה מישהו שבודק את נושא הטיולים, שגם ככה זה עלות כספית מאוד גבוהה, אז אנחנו מוצאים טיולי כיף לאילת שמביאים עלינו כל מיני תופעות של מסיבות סמים, מסיבות אלכוהול וכן הלאה.

אלה ואנה: אני חושבת שצריך להיות פיקוח של משרד החינוך על מה שקורה, גם בשעות שהם לימודיים פרופר.

אלה ואנה: זה מה שקורה לנו עם נושא כל התשלומים, מעבר לזה שיש הורים שלא יכולים לשלם, נוצר מצב של הורים סרבני תשלום וגם על זה החוק לא נותן את הדעת.

אלה ואנה: אם חוזר מנכ"ל אומר למורה, אתה לא חייב לשלם, זה תשלום מרצון, הורים הרבה פעמים עולים על הסולם הזה, אני לא חייב - אתם חייבים לתת לי את השירות ואז שוב פעם נתקלים בתופעה שאנחנו לא מצליחים לאסוף את הכסף או שזה רק נופל על מספר מצומצם של הורים שצריכים לשאת על גבם הורים אחרים.

אלה ואנה: וגם החוק לא נותן את הדעת בנושא הזה של תשלומים.

אלה ואנה: אני חושבת שצריך לקחת את כל הנושא של תשלומי הורים, חוזר מנכ"ל ופשוט לאכוף את החוק.

אלה ואנה: יש חוקים.

אלה ואנה: המדינה חוקקה חוק שאומר, שהרשות המקומית צריכה להתקין קולרים בבתי"ס, אז המדינה צריכה לאכוף את החוק ולכפות על הרשות המקומית להתקין קולרים בבתי"ס.

אלה ואנה: זה לא צריך להיות על חשבון.

חנה מרגלית: מתנערת מאחריותה לגבי אזרחיה, מבחינת הרווחה.

חנה מרגלית: הופכים לעניינים של חסד ותרומות ואולי מישהו יואיל בטובו לאסוף כל מיני כאלה ואחרים ולתת.

חנה מרגלית: איפה אחריות המדינה על תושביה בכלל.

חנה מרגלית: אני כבר לא הולכת על הקטע של החינוך, אני מדברת כרגע באופן כללי.

חנה מרגלית: המדינה פשוט מתנערת מאחריות לגבי כל דבר.

חנה מרגלית: אז זורקים את זה להפרטה פה ולהפרטה שם.

חנה מרגלית: ואין מי שיבוא ויקח את האחריות.

חנה מרגלית: אם חוקק לפני מספר שנים חוק חינוך חינם, איפה החינם?

חנה מרגלית: איפה החוק?

חנה מרגלית: מי אוכף אותו?

חנה מרגלית: מעמד ההורים במדינת ישראל, תביאו כסף.

אילן שלגי: החשוב ביותר בו, נאמר "חינם" מאפשר גביית תשלומים מהורים באישור ועדת החינוך והתרבות.

אילן שלגי: הקושי הוא בכך שהמערכת לא השכילה עד היום, מעבר לקביעת הסכומים, לגרום לכך שלא יהיו חריגות מהגבייה.

אילן שלגי: זה קיים הרבה שנים.

אילן שלגי: אנחנו כעת עשינו כמה דברים שבולמים את זה.

אילן שלגי: גם הבאנו את הנושא יותר למודעות ההורים.

אילן שלגי: אתם בודאי מרגישים את זה גם מהשטח שהורים יותר אסרטיביים בנושא הזה.

אילן שלגי: הורים מסרבים לשלם מעבר למותר.

אילן שלגי: הורים לא מסכימים שיחייבו אותם להצטרף לעמותות או לתרום לעמותות.

אילן שלגי: לפעמים זה פוגע.

אילן שלגי: משום שבאמת למערכת אין כסף.

אילן שלגי: מנהל בי"ס רוצה לעשות דברים חיוביים ולא תמיד יש לו שיתוף-פעולה של הורים.

אילן שלגי: וכשועד הורים גם הוא רוצה ליזום דבר חשוב - הוא עומד חסר אונים.

אילן שלגי: אז מצד אחד המערכת ניתקה את עצמה מאחריות.

אילן שלגי: והדבר החשוב כמו טיולים, רק ככל הנחוץ ולא להגיע לדיסקוטקים ולא לאפשר מצב שילדים חלילה, עוד ידרדרו לסמים דווקא בטיול, זה נכון, זה בעיה.

אילן שלגי: זה חלק מכל הנושא החינוך שלנו שהוא לצערנו, לא כפי שהיינו רוצים.

אילן שלגי: אבל דווקא בנושא הזה של טיולים צריך להחזיר אותו להיות דבר ערכי.

גילה פינקלשטיין: יומיים.

גילה פינקלשטיין: בתיה"ס התחילו להיות גמישים.

גילה פינקלשטיין: מי שמתאפשר - יוצא לחמישה ימים בכיתה יב'.

גילה פינקלשטיין: מי שלא - יוצא ליומיים-לשלושה.

שמעון בן-שבת: כי אנחנו מצאנו שטיולים לאילת, מורים צריכים לסחוב את התלמידים מפאבים ומכל מיני מקומות שבהם מעשנים נרגילות.

שמעון בן-שבת: וההחלטה היישובית אצלנו שטיולים לאילת בוטלו.

שמעון בן-שבת: בנושא של תשלומי הורים.

שמעון בן-שבת: בנס-ציונה הוקמה בכל בי"ס ועדת הנחות.

שמעון בן-שבת: שכל הורה שבאמת יש לו מצוקה כלכלית, זוכה להנחה ואין תלמיד בנס-ציונה שיימנע ממנו בגלל מצוקה כלכלית, להשתתף באיזשהו טיול או באיזשהו סל תרבות אחר.

שמעון בן-שבת: בנושא של השאלת ספרי לימוד.

שמעון בן-שבת: מאוד חשוב לי לציין שאנחנו נעשה את השאלת ספרי לימוד, הבעיה היא שכל שנה, יש מהדורה חדשה.

שמעון בן-שבת: לי יש ארבעה ילדים בחינוך בנס-ציונה ואני לא מצליח להתאים ספר לילד.

שמעון בן-שבת: וזה בעיה מאוד מאוד קשה להורים.

אילן בהירי: מעמד ארגוני הורים.

אילן בהירי: לא קראתי שצריכים לבוא לדבר היום על תשלומי הורים שאנחנו די מזדהים אתכם ועל כל מיני דברים.

אילן בהירי: אבל לא שמעתי עוד אף אחד מההורים שמדבר על איך הוא מגשים 25% מתכניות הלימודים, שמאוד רציתי לשמוע את זה, זה דבר מאוד חשוב.

אילן בהירי: של העניין ותהליכי הבחירות וכל הגורמים.

אילן בהירי: ואגב, אני מסכים לכל דבר.

אילן בהירי: אני תמיד שאלתי את עצמי ושואל את עצמי, איפה הגבול בין מעורבות להתערבות.

אילן בהירי: אני חושב שזה היה נוהל רגיל לפחות בבית-ספרי, שישבו עם ועד ההורים והיתה ועדת הנחות.

אילן בהירי: ולהפך, אני הייתי מבקש מיו"ר ועד ההורים, (בועד הורים יש גם מישהו שהוא רו"ח), שהיינו הולכים לפי מה שהיא היתה אומרת.

אילן בהירי: ואני לא יודע לקרוא את תלושי המשכורות האחרים, הייתי מבקש מאותו נציג ועד ההורים, שיקרא ויקריא ויראה באמת אם יש מקום לתת הנחה או לא לתת הנחה.

אילן בהירי: אני לא כל-כך בטוח שטוב שתהיה חקיקה בנושא.

אילן בהירי: חקיקה לפעמים - זה אח"כ בכיה לדורות.

אילן בהירי: אז צריך לחשוב איך עושים את זה בצורה הרבה יותר טובה ובצורה של שיתוף-פעולה.

אילן בהירי: ואני כבר עברתי מספר יו"ר ועדי הורים ואני חושב שוב, שזה מאוד מאוד חשוב שיהיה שיתוף פעולה.

אילן בהירי: ותמיד תבדקו את עצמכם מול המנהלים.

אילן בהירי: המנהלים לא נגדכם - המנהלים אתכם יחד.

אילן בהירי: לדוגמא, ישב יו"ר ועד הורים פה והתלהם כבר מול יו"ר ועדת חינוך ואנחנו לפעמים ימים שלמים עושים את זה בבתיה"ס.

אילן בהירי: אבל בעקרון, אנחנו מחזיקים את הדבר החשוב ביותר שלכם, אנחנו מופקדים עליו, על הילדים שלכם, אז תנו בנו את האמון המלא, תהיו אתנו ואל תהיו תמיד נגדנו.

אילן שלגי: וממנהלים, שההורים הם היום מאוד ביקורתיים ובאים בטענות כאשר מורה נזף בתלמיד או הפעיל עליו שמירה כעונש.

אילן שלגי: ומצד שני, למנהלים אין סמכויות של הרחקת תלמידים.

אילן שלגי: אנחנו ראינו במבחנים האחרונים, מבחן הפיזה, ראינו שההישגים עולים במדינות שבהם יש גם יותר דרישות מהתלמידים להישגים ויותר משמעת בבתיה"ס.

אילן שלגי: אנחנו מובילים בסקר הזה בשני פרמרטרים.

אילן שלגי: אחד, זה הפערים הגדולים.

אילן שלגי: השני, העדרויות של תלמידים מבתיה"ס.

אילן שלגי: דרך אגב, לפי דיווחים של התלמידים עצמם.

שלומית יודסין: אנחנו לא רוצים לא מעורבות ולא התערבות.

שלומית יודסין: אנחנו מנסים לקרוא לזה שותפות.

שלומית יודסין: ואנחנו מאוד רוצים להיות ביחד.

שלומית יודסין: , בוא נהיה ביחד ונהיה שותפים לחינוך הילדים שבביה"ס.

שלומית יודסין: אני קראתי דבר אחד מאוד מדאיג.

שלומית יודסין: שלשום קראתי בעיתון שהכנסת אישרה בקריאה ראשונה בדיקת סמים לילדים שאמורים או חוששים שהם לקחו סמים.

שלומית יודסין: אני מציעה שועדת הכנסת תכניס גם למשל, בדיקת שד.

שלומית יודסין: אני חושבת שמכיתה ז' כדאי שיעברו בדיקת שד, על-מנת שהילדות אח"כ לא יהיו חולות יותר.

שלומית יודסין: זה זלזול בבן-אדם, שבי"ס יהפוך למעבדה לסמים ולבדיקת שתן.

שלומית יודסין: זה נראה לי פשוט איום.

אילן שלגי: ראשוני והתחלתי.

אילן שלגי: לא מדובר על בדיקות בתוך בתיה"ס.

אילן שלגי: יש קושי לבצע בדיקה בקטין בלי הסכמת הוריו.

אילן שלגי: אז למשל יש חוק שאומר שלבדיקה של האיידס, יכול כל נער ונערה בעצמם לגשת לתחנה ולבקש בדיקה ולא צריך את אישור ההורים.

אילן שלגי: ייתכן ואת מדברת על הצעה שגם בנושא סמים, אפשר יהיה במקרים מסוימים לבצע את הבדיקה בלי הסכמת ההורים.

אילן שלגי: אבל בכל מקרה מדובר על הצעה בשלב מאוד מאוד מוקדם.

אילן שלגי: אנחנו בועדה הזאת בשעתו כשהנושא עלה התנגדנו לבדיקות שתן בבתיה"ס.

שלומית יודסין: אמרתי, אני לא רוצה 25%, אני רוצה 5%.

שלומית יודסין: אז היא אמרה לי, תשמעי זה אפשר לעשות את המערכת עם כל זה, השיקולים של ההורים בכלל לא נכנסים פה, יש לי רכזים ויש לי יועצות ויש לי מורים, גם ההורים זה יותר מדי.

שלומית יודסין: חוזרי מנכ"ל.

שלומית יודסין: כעקרון חוזרי מנכ"ל מכל הכיוונים, איפה שנוח מיישמים - איפה שלא נוח - לא מיישמים.

שלומית יודסין: ואני לוקחת בעניין של תשלומי ההורים את המכתב ששלחתי לך, ששלחתי למנכ"לית.

שלומית יודסין: פנתה אלי אימא של כיתה א', היא משלמת 3,974 ש"ח לשנה.

שלומית יודסין: יש לה ילד בכיתה א' ו-ב', אז היא משלמת את אותו דבר כפול.

שלומית יודסין: היא משלמת 8,000 ש"ח לשני ילדים.

שלומית יודסין: אני אשמח להגיד מה תהיה התשובה של המנכ"לית.

שלומית יודסין: אני כבר יודעת מה תהיה התשובה של המנכ"לית.

שלומית יודסין: זה בי"ס שהקים עמותה ואין לנו מה לעשות, עמותות גובות כמה שהן רוצות.

שלומית יודסין: יש עמותה באחת מערי ישראל שקנתה למנהל ביה"ס מכונית, מכספי ההורים.

שלומית יודסין: וגם כל חודש המנהל מקבל כסף להחזיק את המכונית.

שלומית יודסין: אז אנחנו יושבים פה שעות, חה"כ שלגי, על תשלומי הורים.

שלומית יודסין: נורא נעים לי אתך אבל יאללה, בוא נעשה משהו קצת יותר אמיתי.

אילן שלגי: מתוך כוונות טובות, של הורים שרצו בין היתר לאפשר קבלת תרומות שמוכרות כזיכוי לצורכי מס.

אילן שלגי: כדי לסייע לביה"ס גם בפרוייקטים.

אילן שלגי: אני מכיר את הנושא הזה אישית.

אילן שלגי: יחד עם זה ברור שאי אפשר לחייב הורים להצטרף לעמותות.

אילן שלגי: וגם במסגרת של תשלומי הורים, צריך שיהיה ברור.

אילן שלגי: ואנחנו בהחלט הודענו על זה, במסגרת החוזר שהוציא משרד החינוך בעניין הזה, לפי דרישה שלי, נכנס סעיף שאומר, "אין להתנות חברות בעמותת המוסד כתנאי לרישום בו".

אילן שלגי: יחד עם זה השאלה עד כמה המערכת וגם אתם, מביאים את זה לידיעת ההורים.

איציק קרן: בבת-ים יש ואקום אדיר בכל מה שקשור בחינוך.

איציק קרן: ולואקום הזה נכנס ועד הורים עירוני.

איציק קרן: הואקום הוא לא רק עירוני - הוא ואקום ארצי.

איציק קרן: וקשה לי כהורה, עם ראש על הכתפיים, כמו שאר החברים כאן, אם אנחנו רואים ואקום לא להיכנס אליו.

איציק קרן: תודות לחוסר יכולת של ממשלת ישראל ושל כל מי שמסביב, פשוט השאירו לנו את הבמה.

איציק קרן: וכשאנחנו נכנסים לבמה - אנחנו נכנסים.

איציק קרן: אנחנו בדיוק, חלקנו אנשי צבא לשעבר, חלקנו אנשים עם תארים, אנחנו יודעים בדיוק מה צריך לעשות.

איציק קרן: באופן אישי אין לנו שום בעיה לשבת מול מנהל בי"ס, אנחנו יודעים לעשות את העבודה מצוין.

איציק קרן: לדעתי הנושא של תשלומי הורים הוא הפך להיות קריטי.

איציק קרן: אתמול בישיבת מועצת הורים, אנחנו קיבלנו מנדט, בתחילת השנה הבאה מתחילים בלי תשלומי חובה ובלי תשלומי רשות, עד שעיריית בת-ים, אני מניח שגם משרד החינוך, לא יעשו סדר בכל תשלומי ההורים.

איציק קרן: ומדוע?

איציק קרן: תשלומי ההורים, זה חייב להתחיל מלמעלה.

איציק קרן: מנהל מחוז חייב לחתום על טופס תשלומי הורים.

איציק קרן: ואחריו, הרשות המקומית ומנהל ביה"ס.

איציק קרן: היום ישנם בתי"ס בבת-ים, דרך אגב זה גם רשום בדוח מבקר העירייה, שיש להם גירעונות של מאות אלפי ש"ח.

איציק קרן: הנושא של שקיפות לא בא לידי ביטוי.

איציק קרן: אנחנו כהורים משלמים בבת-ים מיליוני ש"ח.

איציק קרן: אין אף אחד שמפקח על העניין הזה.

איציק קרן: מנהל אדמיניסטרטיבי יש רק בבתיה"ס של אורט.

איציק קרן: בתי"ס רגילים מי שמנהל את החשבון, היא המנהלת והיא לא מצליחה לעשות את זה כמו שצריך.

איציק קרן: לא בגלל שאני חושד בה חס וחלילה.

איציק קרן: הנושא של 25%.

איציק קרן: ניסינו לפחות בנושא של מחשוב, הרי את המחשבים קונים ההורים, אנחנו לא מצליחים.

איציק קרן: משרד החינוך גם בנושא הפדגוגי, בנושא של הכשרת תלמידים, לפחות בתי"ס יסודיים בנושא של מחשוב.

איציק קרן: ניסינו להכניס, ולא 25% - אלא 100%, כי אנחנו משלמים עבור המחשבים 100%, אנחנו לא מצליחים לעשות את זה.

איציק קרן: הנושא הפדגוגי בכלל אין לו שום בעיה מול משרד החינוך.

איציק קרן: אבל אני לא חושב שגם אנחנו צריכים להתערב.

איציק קרן: איפה שניסינו היתה התנגדות והיתה אטימות בעניין הזה.

איציק קרן: נושא אחר שהייתי רוצה לשמוע גם מאחרים, הנושא של אלימות וונדליזים שבא לידי ביטוי בשנה האחרונה בבת-ים ובכלל.

איציק קרן: בת-ים היא לא איזה שהוא סמל לאלימות, אדרבא סטטיסטית יש ירידה, אבל קיימת אלימות בבתיה"ס וזה מאוד מאוד מסוכן.

איציק קרן: הנושא של החינוך המיוחד.

איציק קרן: וכל ועד הורים עירוני חייב להיות נציג של החינוך המיוחד.

איציק קרן: בבת-ים יש נציג לחינוך המיוחד.

איציק קרן: באופן אוטומטי זה עולה כסף וזה יקר לראש העיר וזה גם יקר לאנשים.

איציק קרן: אני אשמח לשמוע גם דעות של אנשים אחרים וגם ללמוד.

אריאל אלקס: שהיא קריאה לפורום וקריטריונים מיידים למתן חסד, קראת לזה, ליישובים נקודתיים.

אריאל אלקס: כמו גם ההתייחסות שנתנו לתמיכה של הורים שמסוגלים יותר מאשר להורים המסוגלים פחות.

אריאל אלקס: כי במדיניות הממשלה הנוכחית והפועל היוצא שאני למוד ניסיון ובקרוב מאוד אנחנו נזכה מראשי הרשויות ליחס הולם בהתאם.

אריאל אלקס: אני חושש שחלק מבתיה"ס אצלי לא יגיעו תלמידים ללמוד בקרוב עקב קיצוץ הסעות.

אריאל אלקס: אנחנו מדברים פה רחוק ועל עתיד ועל חקיקה שתיקח כמה שנים.

אריאל אלקס: יכול להיות שבעוד כמה ימים, אני אתמודד אצלנו עם בעיה איך להביא את הילדים לביה"ס, אולי הם לא יגיעו.

אריאל אלקס: ואני אבוא לפינג-פונג הזה שבין רשות מקומית לבין שאר הרשויות שזה אומר, קיצץ מפה וזה קיצץ משם, ואני לא אוכל לתת הוראה לילדי כיתה א' עד ג', לעלות את הר יונה עם המצב הטופוגרפי ועם הטמפרטורה שלו וגם שמודדים לי ברולטקה את המרחק, ובמד גובה את ההר, אולי חסר לי 17 מ', רבותיי, לא אני שלא אדחוף, אני לא אתן שמישהו יוליך ילד כיתה א'-ב' עם המשא שלו את ההר הזה בטמפרטורה הזו.

אריאל אלקס: אלא אם כן יבוא נציג של הממשלה ושל הרשות ויצעדו לפניו.

אריאל אלקס: העליתי רק את הסוגייה שאני חושב שצורך חירום.

אריאל אלקס: אמנם זה לא היה ייעוד הישיבה הזו ואני מתנצל על כך.

אריאל אלקס: אבל יש פה צורך חירומי באמת עכשווי, לצאת במיידי עד כמה שאפשר לאיזשהו פורום וקריטריונים שלוקח שותפות.

אריאל אלקס: בין הועדה המכובדת של הכנסת ובין ארגון ההורים, שיפעל במיידי לתת תשובה לעניין של תמיכה נקודתית, החל מפרוייקטים יפה כמו אופק או הסעדות צהרים או מה שלא יהיה.

אריאל אלקס: בנושא הכספים.

אריאל אלקס: מציירים את הנחמד את היפה.

אריאל אלקס: בנחמד והיפה יש גם אזורים סוציואקונומים כאלה שמה לעשות, אין שם הורים בעלי יכולת שיתמכו את אלה עם חוסר היכולת.

אריאל אלקס: יש שם רק חסרי יכולת.

אריאל אלקס: מפני שהרוב השלם שהוא מעורב עולים ומהגרים ואין לאף אחד יכולת.

אריאל אלקס: אז מה - הם יוצאים מהמשחק.

אריאל אלקס: אנחנו לא דנים בהם כאן היום.

אריאל אלקס: הם לא חלק ממערך החינוך של מדינת ישראל.

אריאל אלקס: רבותיי, תתפקחו או תעיזו ותעלו את זה על פני השטח.

אריאל אלקס: כי אם לא - בשביל מה טרחנו ובאנו עד לכאן.

אריאל אלקס: אני חושב שנושא החקיקה ואני מברך אותו, הוא ייקח בטח את פקעת הזמן, על מנת שיהיה טוב גם.

אריאל אלקס: ואני רק מברך ומברך עליו.

אריאל אלקס: כי נתקלתי לא מזמן בבעיה ספציפית של ועד יישובי לא יכל לתת מענה, כי גורמים פנו אליו בהכרעות משפטיות ונמצא שהוא לא גוף במדינת ישראל.

אריאל אלקס: ז"א, הוא לא יכול להיות נתבע, הוא לא יכול לתובע, אבל הוא גם לא יכול לענות לגוף ששולח לו מכתב ע"י משפטן.

אריאל אלקס: ופה מצאתי את עצמי בדילמה מה אני עושה.

אריאל אלקס: לימדו אותי שלעו"ד אסור לי לענות אלא ע"י עו"ד, אבל אין לי גוף כזה.

אריאל אלקס: חייב לתת ביטוי להוצאות השוטפות התפקודיות של הפורום המכובד שיושב כאן, של ארגוני ומתנדבי ההורים.

אריאל אלקס: ואני לא מדבר חלילה על שכר כחלופה להתנדבות שלנו.

אריאל אלקס: לא יכול להיות שאנחנו נהיה תלויים בהוצאות שוטפות, אם זה דיוור, אם זה עצם ההגעה למעמד מכובד זה כאן והיום, שוב בנושא של יכולת.

אריאל אלקס: אז אם אתה הורה בעל יכולת - אתה תגיע.

אריאל אלקס: הורה מיעוט יכולת לא יגיע לישיבה המכובדת הזאת, אלא אם כן מישהו יסיע ומי בדיוק יסיע אותו, הכנסת?

אריאל אלקס: משרד החינוך?

אריאל אלקס: ארגון ההורים?

אריאל אלקס: מתוך איזה תקציב?

אריאל אלקס: באותן הרמות שאמר היו"ר, באותה חקיקה ובאותם תקנות, צריך לתת ביטוי לתפקוד הכספי.

אריאל אלקס: מצד אחד שלא יהיו חריגות מופרזות שלא לעניין.

אריאל אלקס: מצד שני חייב להיות ביטוי לניהול תקין של כספים בכל הרמות.

אריאל אלקס: בוודאי ובוודאי ברמת ועד יישובי שהוא לא יהיה תלוי, לא ברשות ולא בשום גורם אחר.

אריאל אלקס: גם לא בתורמים.

אריאל אלקס: בצורה ממוסדת ומסודרת.

5984: אני רוצה להתייחס למספר נושאים שעלו פה.

5984: הנושא של הטיולים, אני לא מבין למה הכיתה של הבת שלי צריכה לנסוע לאילת.

5984: הילדים שלי הם בני-עקיבא, יוצאים למספר ימים במחנה מגודר, שמור וכו' בעלויות נמוכות יותר.

5984: יושבים כמובן בשקי-שינה ללא שום בעיה, זה מבוטח וזה אחראי.

5984: ניתן בהחלט להעביר מסר כזה ולא צריך טיולים לא לאילת ולא לחו"ל.

5984: הנושא של התשלומים, אני כבר מספר פעמים הייתי בישיבה של ועדת חינוך של הכנסת.

5984: תמיד הנושא הזה עולה.

5984: לא קיבלתי תשובה מה אני עושה כאשר הורה מתבקש דרך ילדו הבוכה לשלם יותר ממה שיש בדף הצהוב.

5984: בדף הצהוב, סל תרבות 78 ש"ח.

5984: בא אלי הורה, הבן שלו בוכה לו, המנהל ביקש 100 ש"ח.

5984: מי מטפל בזה?

5984: למרות הפניות הטלפוניות למשרד החינוך אף אחד לא מטפל בזה.

5984: וזה עבר דיונים פה וגם במקומות אחרים, ודאי חשובים לא פחות.

5984: נושא הספרים.

5984: דיברו פה על ספרים.

5984: אין שליטה על כך שמוציאים ספרים פחות מ5- שנים.

5984: יש נוהל בנושא הזה.

5984: ופה אני פונה לוועדה בנוגע למשקל הילקוט.

5984: משקל הספר משפיע על מספר התיק.

5984: לגבי תשלומי הורים שיש להם ילדים בישיבות.

5984: בני הישיבות נדרשים לשלם קרוב ל8,000- עד 10,000 ש"ח בשנה, לימודי חול שיש בהם גם יהדות.

5984: אנחנו מבקשים, (ביקשתי מהועדה הקודמת שהיתה בראשותו של אורלב.

5984: ) אם אפשר להקל על התשלום, התשלום הוא כבד ולכן גם הרבה ילדים לא מגיעים ומאבדים את עצמם מול המשפחה שלהם שרוצה שהילדים האלה ישמרו את היהדות יותר טוב.

5984: אם אפשר שהוועדה תתייחס לזה, אני אשמח מאוד.

אילן שלגי: שמסביר את הקושי.

אילן שלגי: קיבלתי כמה פניות, אבל הם היו נקודתיות וכמובן העברתי אותם למנכ"לית משרד החינוך.

אילן שלגי: תן לי בנושא הזה נייר, שמסביר את הקושי ונראה מה אפשר לעשות.

אילן שלגי: הרי ברור שיש שם צורך נוסף.

ארז פרנקל: ועדה לטיפול בכל הצרכים ושתמדל את זה בתשלומי ההורים באותה טבלה.

ארז פרנקל: אם יש שירותים נוספים שלא ממודלים באותה טבלה - הם ימודלו מתוך כוונה שלא יהיה דין אחד לחינוך הממלכתי, אלא כולם באותו דיל, עפ"י שירותים וצרכים.

אילן שלגי: ועד חינוך.

אילן שלגי: בחוק חינוך ממלכתי יש ועד חינוך, שאמורים להיות בו נציגי ציבור שייעצו לשר החינוך ושהוא לא יוכל להתקין תקנות עפ"י סעיפים רבים בחוק, בלי התייעצות עם הועד הזה.

אילן שלגי: כשבאנו וביקשנו שיעבירו אלינו לאישור כללי בנושא של המיסוי למעבר בתי"ס ל5- ימים, אני הפניתי את תשומת לב שרת החינוך, שצריך שהם גם התייעצו בועד החינוך לפני שזה בא אלינו לאישור, ואז התגלה שאין ועד חינוך.

אילן שלגי: אין ועד חינוך כבר 10 שנים.

אילן שלגי: אז עכשיו משרד החינוך כבר התחיל לטפל במינוי הועדה והובטח שיהיה אישור של הועדות שאמורות לאשר ויהיה ועד חינוך מה1- בינואר.

אילן שלגי: אז אולי ועד החינוך הזה אמנם ייתן עצות טובות למערכת החינוך, ונרגיש את זה בתחומים רבים.

אריה אבני: סרבנים.

אריה אבני: ברגע שהחוק אומר חינם.

אריה אבני: בחינוך עצמו.

אריה אבני: ואם אנחנו מדברים על החינוך עצמו, טיולים וכדומה, זה בתוך החינוך עצמו.

אריה אבני: אז על זה לא צריך לשלם.

אריה אבני: קנסות, עושים הכל.

אריה אבני: יש חוק יום חינוך ארוך, שמשרד החינוך הוציא תקנה וגורע מתוך יום חינוך שלוש שעות, בשביל שההורים ישלמו, יהיו פרה חולבת לקרן קר"ב כאשר אסור לגרוע בכלל שעות מתוך חוק, תקנה אינה יכולה לשנות חוק.

אריה אבני: היא יכולה להתאים את עצמה לחוק.

אריה אבני: ומשרד החינוך, היות והוא יודע שנים, חבל שהם לא יושבים פה היום, הם מפרים את החוק, לא נותנים תשובות למכתבים, לא מתייחסים למכתבים, לא מבצעים את החוק עצמו, אז לא פלא שבמשך השנים מישהו איבד את החוק ומזלזלים בו.

אריה אבני: אז אם יתחילו, במקום להתחיל עכשיו לחוקק חוקים חדשים, להתייחס לחוק קיים, אז לא יצטרכו לחפש דברים אחרים.

אילן שלגי: שלא קיבלת עליהם תשובות.

אילן שלגי: שנית, תמיד זכותו של אזרח לפנות לבג"צ והיו דברים מעולם.

אילן שלגי: דרך אגב, כעת אנחנו מדברים על אכיפת תוכנית לליבה, כתוצאה מבג"צ.

אילן שלגי: הוגש בג"צ ב1999- ע"י אז חה"כ יוסי פריצקי, היום השר, שבעקבותיו משרד החינוך התחייב בבג"צ שהוא יאכוף תכנית ליבה בכל מערכת החינוך.

אילן שלגי: זה עד היום עדיין לא מתבצע במלואו, אנחנו מטפלים בזה.

אריה אבני: מה עושים למנהל שהוא שולח עשרות ילדים הביתה במשך השנה, לא עושים נגדו כלום.

אריה אבני: ולא שתגיד לי שילד הוציא סכין על מישהו, לא.

אריה אבני: לא מצא חן בעיניו, לא ענה לו בצורה נכונה, איחר טיפה, הוא שולח אותו הביתה.

אריה אבני: כשפונים למשרד החינוך - אין תשובה.

אילן שלגי: הביתה.

אילן שלגי: אני מכיר מקרים שבהם, יש טענה של הורים, שאומרים, המנהל לא מרחיק ילדים אלימים.

אילן שלגי: והמנהל אומר, ידיי קשורות.

זאב דורות: חוזר מנכ"ל שנקרא הרחקת תלמיד מביה"ס.

זאב דורות: בחוזר מנכ"ל הזה יש הוראות ברורות.

זאב דורות: זה.

זאב דורות: אם ישנו מנהל שחורג מהחוזר הזה, זה דבר חריג, אבל זה לא מאפיין את כל הארץ.

זאב דורות: המנהלים צמודים לדבר הזה.

זאב דורות: אני רוצה לומר שאני נהנה בועדת החינוך של הכנסת, לפחות מסיבה אחת, באירועים אחרים אתה מתחיל לדבר והתרבות פה במדינה שמתפרצים לדבריך, משתיקים אותך, מי שצועק יותר וכן הלאה.

זאב דורות: לפחות פה, בפינה הזאת, אני יכול לבוא ולומר את כל דבריי.

זאב דורות: בין אם הם דברים שמתנגדים והם יישמעו מבלי שיפסיקו אותי.

זאב דורות: אני רוצה לחזור לנושא של מעמד ההורים שזאת היתה ההגדרה של ההזמנה.

זאב דורות: אני סבור שקודם כל מעמד ההורים הוא חשוב מאוד, כפי שאמר מר פרנקל.

זאב דורות: הוא איננו מוסדר בחוק.

זאב דורות: כאשר בא הורה בודד לביה"ס ומציג את המצוקה שלו, חובה על ביה"ס להתייחס לדבריו ולפתור את הבעיה של ההורה הבודד שמנסה לפתור את הבעיה של הילדים שלו.

זאב דורות: אבל אחרת הדבר כאשר מדובר בממסד הורים.

זאב דורות: ממסד הורים זה כבר סיפור אחר.

זאב דורות: ממסד הורים זה גוף וולונטרי ללא אחריות חוזית שילוחית משפטית.

זאב דורות: אבל הם דורשים לעצמם סמכויות בתחומים מסוימים.

זאב דורות: להיות שותפים לתכנית הלימודים, להיות שותפים לאורח חיים של ביה"ס.

זאב דורות: כאן אנחנו נמצא בבעיה.

זאב דורות: כי, נניח, דיברו פה על 25%.

זאב דורות: ה25%- או אולי יותר אפילו, נניח שהורים באים ביוזמה כזאת והם מחליטים לשכנע בביה"ס שילמדו היסטוריה יותר מאשר מתמטיקה.

זאב דורות: מאחר וזה תפקיד וולונטרי, מחר יכול לבוא הורה ולומר, אני לא ממלא את התפקיד, אני גם לא אחראי להחלטה הזאת.

זאב דורות: כאשר תיבדק ההחלטה הזאת, תתברר שהיא נכשלה, מי נותן את הדין על זה.

זאב דורות: לכן הדרישה של ארז פרנקל להסדיר את מעמד ההורים בחוק, יש בה הרבה מאוד.

זאב דורות: עד שלא יוסדר העניין - המצב של ההורים הוא בעייתי מבחינת האחריות שלו.

זאב דורות: תשלומי הורים אנחנו בעד הפסקתם המוחלטת מזה שנים.

זאב דורות: ועדת לנגרמן נתנה פתרון לדבר, האוצר טרפד את זה.

זאב דורות: ומאז הוא מטרפד את זה.

זאב דורות: ז"א, את תוספת של שברי אחוזים בביטוח-הלאומי.

זאב דורות: והחוק החדש שמוצע שההורים יגבו את הכסף והם יחזיקו את זה בקופתם, יוצר שוב בעיה.

זאב דורות: כי להפקיד שני מיליארד ש"ח אצל הורים בתפקיד וולונטרי, שאין לו אחריות בכלל, זו בעיה רצינית מאוד.

זאב דורות: אין מנהל בי"ס שיזמין טיולים, יתחייב לטיולים, או יתחייב לסל תרבות, והוא יכול להיתבע למשפט, כלומר אם לא משלמים, אז תובעים את ביה"ס.

זאב דורות: אין מנהל בי"ס שיבצע טיולים בביה"ס שלו או יבצע סל תרבות, כאשר הכסף נמצא או לא נמצא, הצליחו לגבות או לא הצליחו לגבות, זה נמצא בקופה אחרת, בקופה של ועד ההורים.

שרה חברוני: העיתונות, זה נחסם.

שרה חברוני: הרשות חוסמת לך את הדרך לאותו סיפור וגם לא פעם ההורים בעצם יכלו לתת גב מספיק חזק למנהל ביה"ס, כן להתמודד באלימות שישנה בביה"ס.

שרה חברוני: וברגע שאנחנו לא יודעים בכלל מה נעשה, או בעצם משתיקים את זה, המצב עוד גובר.

שרה חברוני: ואנחנו בעצם עדים לכך שהאלימות בבתיה"ס גוברת מיום ליום.

שרה חברוני: ואני חושבת שבאותו מעמד צריך גם למסד את השותפות של ההורים בנושא הזה.

יהודה שוורץ: ברשות

יהודה שוורץ: כם לחזור למעשה לליבת הנושא שאליו באנו.

יהודה שוורץ: אפשר לחלק את הדיון הזה בעצם לשניים.

יהודה שוורץ: אחד, את כל הבעיות שישנן יומיומיות והן בעיות חשובות וצריכים אולי לעשות על זה דיון מיוחד.

יהודה שוורץ: כל אחד עם הבעיה מהאזור שלו, מהמקום ומביה"ס שלו.

יהודה שוורץ: מצד שני, הנושא המרכזי הוא מעמד ההורים בתוך מערכת החינוך.

יהודה שוורץ: שוכחים דבר אחד, רוב החינוך הוא נעשה בעצם בבית.

יהודה שוורץ: 80-85% מהזמן הילד נמצא תחת חסות הוריו, לא בביה"ס.

יהודה שוורץ: אנחנו באיזשהו מקום זורקים את האחריות על בתיה"ס ומבקשים תמורה.

יהודה שוורץ: מצד שני, אנחנו צרכנים, היום אם אני נכנס לחנות מכולת, אני בודק את התאריך, אם התאריך לא טוב, אני מחזיר את המוצר.

יהודה שוורץ: בצבא לעומת זאת יש השפעה עצומה של ההורים היום.

יהודה שוורץ: ההשפעה שלנו בתוך ביה"ס היא מזערית.

יהודה שוורץ: השאלה מה אנחנו צריכים באמת לעשות בשביל זה.

יהודה שוורץ: לי יש תכניות משלי, לאחרים יש תכניות משלהם.

יהודה שוורץ: ישנן המון אפשרויות לעשות.

יהודה שוורץ: אני רואה שיתוף פעולה ביחד מעין בורד בביה"ס שמחליטים לאיזה כיוון ללכת.

יהודה שוורץ: ולא שמנהלי ביה"ס צריכים לפחד בגלל זה.

יהודה שוורץ: זה לא שאני לוקח את המקום שלו, מנכ"ל חברה לא איזו בובה שמזיזים אותה ממקום למקום.

יהודה שוורץ: מנכ"ל חברה חייב דוח בסוף השנה או בסוף חמש שנים, לאן הגענו.

יהודה שוורץ: בתיה"ס הופכים יותר ויותר לבתי"ס אזוריים שיש חשיבות עצומה אם זה בירושלים, הבעיות הן שונות, אם בשכונה מסוימת הבעיות הן שונות מאשר בשכונה אחרת.

יהודה שוורץ: למה לא להתחשב בהם.

יהודה שוורץ: כלומר, צריך להכניס בתוך מערכת החינוך, בתוך הניהול, באיזה צורה, באיזה פורמט, איפה הגבולות, האם מעורבות והתערבות זה אי נוח, האם זה לא אי נוח.

יהודה שוורץ: אלה שאלות לדיון.

יהודה שוורץ: גם ההורים לא בשלים לכך.

יהודה שוורץ: זו רפורמה רצינית.

יהודה שוורץ: צריכים לחנך גם את ההורים איך לעשות את זה.

יהודה שוורץ: זה מה שאני מבקש מחברי הועדה, לפתוח את הנושא בצורה כזאת שגם אם אין לנו תשובות עכשיו, אולי זה חזון לעתיד, לעוד חמש, לעוד עשר שנים, אבל בואו נתחיל לעבוד.

יהודה שוורץ: בינתיים נפתור את בעיות ההסעות שלך, שאתה מאוד צודק בהם.

יהודה שוורץ: של הבעיות שלך במצפה רמון, שאתה מאוד צודק בהם.

יהודה שוורץ: אבל אלה דברים, עוד פעם לשם כיבוי אש.

יהודה שוורץ: אבל איפה אנחנו מסתכלים קדימה.

יהודה שוורץ: איפה מעמד ההורים באמת היום במערכת החינוך.

יהודה שוורץ: חה"כ פינקלשטיין הסתכלה בהסתכלות של מנהל.

יהודה שוורץ: אני נותן לכם את האפשרות לעשות יריד ספרים, אתם תצטרפו אלי לעוד נושא הטיולים, אנחנו נאסוף כספים למועצה הפדגוגית, כלומר אני נותנת לכם אישור, מה זה את נותנת לי את האישור.

יהודה שוורץ: אני נותן לך את האישור להיות מנהלת בי"ס.

יהודה שוורץ: בא אלי מנהל בי"ס ואומר, יהודה תעזור לי בבקשה בבניית הגדר של ביה"ס - אז עזרתי לו בבניית הגדר, בשביל זה הוא צריך אותי.

יהודה שוורץ: איפה עזרתי לו בשיתוף הזה שאני רוצה למשל באזור שלי ילמדו גם על איכות הסביבה.

יהודה שוורץ: יש לי פרוייקט עכשיו לפיתוח ארכיאולוגי של האזור שאני גר בו.

יהודה שוורץ: למה שביה"ס לא יהיה שותף לזה.

יהודה שוורץ: לא שאני אהיה שותף לביה"ס.

יהודה שוורץ: אני מבקש שינוי בהסתכלות, לא שיתוף הורים, אלא שנעבוד במשותף איך לשנות את כל המעמד הזה.

יהודה שוורץ: שאני שולח את הילד שלי לביה"ס, אני אחראי לו, אני לא מצפה שמנהל ביה"ס יביא לי גאון הביתה - הוא בא גאון ממני.

דורון קוניו: שאמרה חה"כ פינקלשטיין.

דורון קוניו: היא אמרה שבתיה"ס שיש בהם הורים שהמצב הכלכלי שפיר, שהם יתמכו בילדים שאין להם.

דורון קוניו: היא כנראה דיברה על בתי"ס שמונים 400-300 או 500 תלמידים או שהיא מנותקת מהמציאות בחינוך המיוחד.

דורון קוניו: אני מייצג את ביה"ס סביון ברמת-גן, ששם יש 90 תלמידים שרובם ככולם במצוקה כלכלית נוראית.

דורון קוניו: ביה"ס מתקשה לקנות כל יום שלוש כיכרות לחם עם ממרח שוקולד על-מנת לצייד את אותם ילדים שאין להם סנדוויצ'ים.

דורון קוניו: מהמקום הזה אני בא.

דורון קוניו: אני רציתי לשאול את חה"כ פינקלשטיין, מי יחזק את מי בדיוק באותו בי"ס?

דורון קוניו: אני רציתי לשאול מתי כבר ייושם החוק לגבי ילדים העולים לכותרות רק בזמן שביתות, להחזיר אותם לחינוך הרגיל, אם החוק שהועבר לא מזמן.

אירית ארמוני: בבועה שנקראת רמת-גן והיא באמת עיר ייחודית.

אירית ארמוני: יש לי כאן בעיה, דיברה כאן יו"ר של ירושלים לגבי מעורבות, התערבות.

אירית ארמוני: היא אמרה, לא שותפות.

אירית ארמוני: ואני קצת כאן חוששת.

אירית ארמוני: כי כל העניין הלוגיסטי, הטכני, ההסעות, התשלומים.

אירית ארמוני: זה באמת הורים יכולים לבוא ולתרום ולעזור ולתת מעצמם.

אירית ארמוני: אבל בעניין הפדגוגי, בעניין התכנים, בעניין מה ללמוד, מה לא ללמוד.

אירית ארמוני: סליחה, אני יכולה לתרום בתחומים שאני יודעת, שאני מכירה.

אירית ארמוני: אבל לא חושבת שאני כיו"ר יכולה לשבת עם הצוות החינוכי בבית-ספרי ולהגיד, שמשורר זה, התכנים האלה, הם מתאימים לכיתות או התכנים האחרים.

אירית ארמוני: אין לי את הכלים האלה.

אירית ארמוני: אני חושבת שאנחנו נכנסים כאן לנקודה מאוד רגישה.

אירית ארמוני: כי להביא את ההורים להתערבות מלאה, יכולה ליצור כאן בעיה רצינית מאוד שאח"כ לא נדע לצאת ממנה.

אירית ארמוני: אז צריך באמת כאן לתחום את הדברים ולהיות זהיר באותם דברים שמותר להורים ומה אסור להורים.

סיגל קוצ'מן: לנושא חובת דיווח.

סיגל קוצ'מן: מהי באמת חובת דיווח של המנהלים מול ועדי ההורים.

סיגל קוצ'מן: אנחנו לפעמים נתקלים באמת בבעיה.

סיגל קוצ'מן: למשל בנושא האלימות.

סיגל קוצ'מן: מה באמת חובת הדיווח של המנהלים כלפי ההורים בנושאים של מקרים של אלימות.

סיגל קוצ'מן: איפה אנחנו, מה מעמדנו בכלל בעניין הזה, איפה אנחנו כן יכולים להתערב, איפה אנחנו כן יכולים לעזור בעניין הזה.

סיגל קוצ'מן: בנושא תשלומים ברמה מאוד כללית.

סיגל קוצ'מן: דיברנו פה על עניין לעמוד בסכומים שחוזר מנכ"ל מאשר.

סיגל קוצ'מן: העניין הוא שמשרד החינוך מקצץ חדשות לבקרים בתקציבים שלו.

סיגל קוצ'מן: הרשויות המקומיות לא יכולות להשלים את הסכומים ובסופו של דבר, בשורה התחתונה, אנחנו ההורים נאלצים לשאת בנטל התשלום.

סיגל קוצ'מן: שתי דוגמאות קטנות וזה הנושא ההסעות שעכשיו יש קיצוץ של משרד החינוך ואנחנו לא יודעים איך נתמודד עם זה.

סיגל קוצ'מן: ונושא השכפולים, שלצערי בשנתיים האחרונות, היתה לי תכתובת מאוד ארוכה, עם קודמך, חה"כ אורלב.

סיגל קוצ'מן: אני גם פניתי לך בעניין ועדיין זה לא הגיע לפתרון.

סיגל קוצ'מן: בשורה התחתונה אנחנו ההורים משלמים.

אילן שלגי: כן אתם עושים את זה בהתנדבות.

אילן שלגי: מותר להתנדב, אבל לא לכפות ולא ללחוץ על הורים שלא יכולים.

סיגל קו'צמן: תחתונה הילדים שלנו נפגעים.

סיגל קו'צמן: ואני חושבת שצריך לתת את הדעת גם מול משרד החינוך, מול הגורמים האלה.

סיגל קו'צמן: איפה הגיבוי של משרד החינוך להורים.

סיגל קו'צמן: איפה הגיבוי של משרד החינוך בכל הנושא של גביית תשלומים, של מעורבות בדברים.

סיגל קו'צמן: אין לנו שום גיבוי ממשרד החינוך.

סיגל קו'צמן: אנחנו ועדי ההורים, נתקלים בחוסר גיבוי מוחלט.

סיגל קו'צמן: אם זה בנושא של הורים שלא משלמים, כי לא מתחשק להם לשלם, אז הם פונים למשרד החינוך ומשרד החינוך נותן להם גיבוי.

סיגל קו'צמן: לדעתי, משרד החינוך מנותק מהשטח.

סיגל קו'צמן: והוא לא יודע עם מה אנחנו מתמודדים.

סיגל קו'צמן: הוא לא נותן גיבוי, לא לנו ההורים ולא למנהלים.

סיגל קו'צמן: התחושה שלנו היא שהמנהלים תופסים אותנו כועדים נגד.

סיגל קו'צמן: אנחנו לא נגד - אנחנו בעד.

סיגל קו'צמן: אנחנו רוצים לבוא ולתרום ואנחנו רוצים לבוא ולא להתערב, אלא להיות מעורבים.

סיגל קו'צמן: באיזשהו מקום תופסים אותנו כבאים להתערב, בכל נושא חובת דיווח של כספי הורים, לא נותנים לועדים לראות מה קורה בנושא של תשלומי הורים שאנחנו משלמים את ה100%-.

סיגל קו'צמן: לא נותנים לנו להיכנס בנושא התערבות בתכניות לימוד שמגיעה לנו 25%.

סיגל קו'צמן: רואים אותנו כל הזמן כנגד וזה מאוד כואב ואנחנו די מתוסכלים מהעניין הזה.

סיגל קו'צמן: אין פשוט רצון של המנהלים לשתף אותנו בדברים.

סיגל קו'צמן: אני מאוד מבקשת אם אפשר לתת באמת לעניין הזה מקום, אני חושבת שזה יעשה שינוי מאוד משמעותי ביחסים בין ועד ההורים למנהלים.

אילן שלגי: משרד החינוך והתרבות.

אילן שלגי: אמרתי, זה לא כל-כך חינוכי ובוודאי לא תרבותי לא לבוא לכאן ולכבד את ההורים.

אילן שלגי: היום אין מי שישיב לך בשם משרד החינוך והתרבות.

יוסף עומרי: מעורב ולא מתערב.

יוסף עומרי: רק אני מבקש להיות דואג לגורל של התלמיד שאני מייצג אותו.

יוסף עומרי: אני רוצה להעלות שני נושאים.

יוסף עומרי: אחד, זה העבירות שעושים המנהלים והמורים שהם שייכים למערכת החינוך ומי האחראי על כל העבירות שהם עשו.

יוסף עומרי: אני רוצה להביא שתי דוגמאות.

יוסף עומרי: דוגמא אחת, לפני שבוע בדיוק בא מנהל השפה הערבית, הדפיס בתוך ביה"ס ניירות עבודה, לקח אותם הביתה, הדפיס אותם ומכר לכל תלמיד את החוברת הזאת, מספר ניירות ב30- ש"ח.

יוסף עומרי: המדינה ובמגזר הערבי אצלנו.

יוסף עומרי: יש לנו מורה אנגלית שיצאה לחופש למספר חודשים, הביאו מורה אחרת, נכנסה למערכת החינוך והתברר שאין לה שום מסמך רשמי, אפילו בגרות אין לה.

יוסף עומרי: היא עברה קורס אנגלית, 12 שעות ברוסיה.

יוסף עומרי: הכניסו אותה ללמד בכיתה ז' ו-ח'.

יוסף עומרי: למרות הכל היא קיבלה מכתב שיבוץ מהמפקח אצלנו.

יוסף עומרי: אני רוצה להגיד על המורים, שאני מעריך את העבודה שלהם ואני מרגיש שהם במצוקה כספית כמו כל האנשים, שהכסף שלהם או השכר שלהם נמוך.

יוסף עומרי: אבל פה מדובר במספר מורים שיש להם מספר משרות בכל התחומים.

יוסף עומרי: אני פונה לחברים שלי מהארגונים שהם יטפלו בזה, זה בעיה שלנו ובעיה רצינית ורחבה.

אילן שלגי: לעבוד יותר שעות, אולי חמישה ימים בשבוע ארוכים.

אילן שלגי: שמורים ימדדו שיהיה שכר דיפרנציאלי, שהמורים המצטיינים יוכלו להתקדם.

אילן שלגי: זה גם נושאים שצריכים לטפל בהם.

אילן שלגי: היום אנחנו מדברים בנושא ועדי הורים, מעמדם של ההורים במערכת החינוך.

מרינה סולודקין: לי מאוד שאני לא רואה הרבה עולים בתוך ציבור היושב כאן.

מרינה סולודקין: משום שמצד אחר אני מכירה שיש לנו מיליון איש שהגיעו בעלייה האחרונה.

מרינה סולודקין: וביניכם יש 15% של תלמידים.

מרינה סולודקין: כח"כ אני יודעת שיש הרבה בעיות ואפילו יותר בעיות שיש לתלמידים ולהורים בבתיה"ס.

מרינה סולודקין: מה שאני שומעת שאם אפילו אין חובת דיווח של מנהל של בי"ס בנושא של אלימות, אז על מה אנחנו מדברים.

מרינה סולודקין: כי אני נתקלת במקרים של התאבדות של תלמידים בבאר-שבע בגלל אלימות שמנהל של בי"ס, ליתר דיוק מנהלת, לא רצתה לשמוע את האם של הילדה שהתאבדה.

מרינה סולודקין: כל הקולקטיב של המורים, עשו דברים תחת השטיח.

מרינה סולודקין: ואפילו אח"כ משרד החינוך לא רצו לעשות ועדת חקירה.

מרינה סולודקין: על מה אנחנו מדברים?

מרינה סולודקין: אז אם אין עדיין חוק או חוזר מנכ"ל על זכויות של ועדי הורים, על מה אנחנו מדברים.

מרינה סולודקין: זה דבר ראשון שאנחנו צריכים לעשות.

מרינה סולודקין: בטח שאני רוצה לעשות את זה יחד עם משרד החינוך.

מרינה סולודקין: וצר לי וכואב לי מאוד שאנחנו לא רואים אותם.

מרינה סולודקין: אילן, אנחנו צריכים לעשות ועדה סגורה בנושא זה ולגשר על הפערים בגלל שבלי משרד החינוך כל השיח שלנו אין לו ערך.

מרינה סולודקין: גם תחת השטיח שבבתי"ס שלנו יש קונפליקט עדתי.

מרינה סולודקין: למה אתם שותקים בנושא זה.

מרינה סולודקין: אם זה לא יהיה על השולחן ואנחנו צריכים להתמודד עם זה, כולם, גם ביה"ס, גם הורים, גם תלמידים, אז לא יהיה שום דבר.

מרינה סולודקין: שמעתי כאן שאת לא רוצה להתערב באיכות ההוראה.

מרינה סולודקין: אבל יש הורים עם השכלה גבוהה, עם תואר שני, שרואים שבבי"ס שלנו איכות של מורים יותר נמוכה מהשכלה של הורים.

מרינה סולודקין: לא יהיה רפורמה במשרד החינוך ולא בהסתדרות המורים, אם אנחנו, גם כנסת, גם אתם, לא נלחץ בנושא זה.

מרינה סולודקין: הם לא מוכנים, הם במבוי סתום.

מרינה סולודקין: והתוצאות של בחינות בינלאומיות שאנחנו שומעים כל שבוע, איזה תוצאות יש, ובאיזה מקום מדינת ישראל.

מרינה סולודקין: אז אני חושבת, עכשיו זה נושא לא לדיבורים, ללחוץ, לדרוש ולשמוע.

מרינה סולודקין: אני רוצה חובת הדיווח בנושא של אלימות לועדי הורים.

מרינה סולודקין: אני חושבת שזה דמוקרטי וזה נכון וצריכים לעשות את זה.

גילה גמליאל: חמור שאין כאן נציגות היום מצד המשרד שתיתן את דעתה לגבי הייצוג של כל ועדי ההורים שנמצאים כאן היום והגיעו לכאן מכל קצוות הארץ.

גילה גמליאל: ואנחנו כאן כועדת החינוך צריכים לתת את דעתנו לגבי העניין הזה.

גילה גמליאל: היום בכל מה שקשור למעמד המורה במדינת ישראל, יש מצוקה מאוד מאוד גדולה והזעקה צריכה לבוא מצד ועדי ההורים לגבי הרפורמה שצריכה להתבצע על סביב כל העניין הזה.

גילה גמליאל: יחד עם זאת, אם לא יהיה מעמד שיהיה מעמד ברור ומוקנה לועדי ההורים במערכת החינוך, אז הדברים האלה גם יהיו כמו שהם נמצאים כאן היום.

גילה גמליאל: שאתם מגיעים לישיבה ולא מרגישים את הצורך להגיע לכאן מצד משרד החינוך ולא בכדי.

גילה גמליאל: מכיוון שכך לטעמי יש חשיבות עליונה בלקבע את המעמד של ועדי ההורים.

גילה גמליאל: יחד עם זאת, צריך תמיד למצוא את הבלנסים בין ההתערבות הישירה בכל מה שקשור למערכת החינוכית לבין המעורבות והזכויות שצריכות להיות זכויות מוקנות לכל ועדי ההורים.

גילה גמליאל: סביב ההיבט בודאי ובודאי של התעדכנות בשוטף לגבי כל מה שקשור לאינפורמציה, לגבי כל העניין של התלמידים, ולגבי העניין של לתעל את כל החשיבות של מה אנחנו חושבים לנכון, צריך וחשוב שיהיה במערכת החינוך.

גילה גמליאל: הציגה כאן יו"ר ועד ההורים של כפר סבא לגבי נושא האלימות.

גילה גמליאל: וחה"כ מרינה סולודקין, שזה דבר שהוא פשוט בלתי נסבל להיחשף לגביו לגבי כל הנתונים שקיימים היום במערכת החינוך לגבי הנושא של האלימות בבתיה"ס.

גילה גמליאל: יחד עם זאת, אנחנו צריכים לדעת כולנו ולהפנים דבר אחד חשוב, שהדברים וכל המערכות צריכות לעבוד ביחד.

גילה גמליאל: שהמטרה שלשמה אנחנו כולנו צריכים לראות, זה את עצם העניין שהתלמיד והתלמידה בביה"ס ירכשו הן את ההשכלה והן את החינוך, שהוא לא פחות חשוב, ולאו דווקא אנחנו רואים שאנחנו מצליחים לאכוף את זה בזמן הזה.

גילה גמליאל: וכל הדברים האלה צריכים לקבל ראיה מערכתית כללית של חשיבות של כל אותם גופים.

גילה גמליאל: זה מתחיל בגופים של ועדי ההורים שצריכים לקבל מעמד, זה ממשיך לגבי מעמד המורה שהוא בעצמו היום נמצא בדרגת שפל, שאני חושבת שמערכת החינוך לא ידעה.

גילה גמליאל: בודאי שתי המערכות האלה משליכות בסופו של תהליך, גם למעמדו של התלמיד-תלמידה בביה"ס.

גילה גמליאל: מכיוון שכך אני רוצה לברך על עצם הדיון כאן היום, ולגבות את העניין וליצור מצב להחיל את זה בכל מה שקשור לחוזר המנכ"לית ולהמשיך ולבחון ולשקול גם את ההיבט החקיקתי בנושא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הזאת גם כשאינני חבר בה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני כמובן לא רואה הבדל בחינוך בין תלמידים לתלמידים ובין הורים להורים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: וכולנו בבעיה הזאת שותפים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל לפעמים המציאות עצמה, כופה איזה שהם הבדלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עובדה שכאשר נציג ההורים הערבי דיבר על בעיות הרבה יותר קשות, אקוטיות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ולא על הדברים שהיו גם כן נושא הדיון מלכתחילה, שמעתי חלק מהם כאשר הגעתי לפה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הדבר הוא בבחינת, איך שאומרים, אם אין להם לחם - אז שיאכלו עוגות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בציבור הערבי לא הגיעו לעוגות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא יכולים לדבר על זה ולא יכולים להתווכח על זה ולא לבחור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם רוצים את הלחם, עדיין את הלחם אין להם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שכולנו יחד, גם הועדה וגם משרד החינוך יצטרף, אולי עם רצון, לתת יד ונעשה לטיפול כל העיוותים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם זה בתוך הועדה או בדרך שנמצא כולנו לנכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חייבים לעשות יחד, אם אין לנו חינוך ואם החינוך איננו שפיר - כולנו בבעיה ובעיה גדולה בלי הבדל.

שלומית גרוסמן: המורים והם הפרופסיה.

שלומית גרוסמן: מקומו הוא המורים.

שלומית גרוסמן: אלה יוכלו לעשות את הבדיקה ממקום של תמיכה.

שלומית גרוסמן: ולכן זה ניתנת לפרשנות.

שלומית גרוסמן: האם התנאי לשיתוף חינוכי מצמיח עם מעורבות, התערבות של הורים.

שלומית גרוסמן: או האם החינוך המצמיח שהוא עצם עניין של הקשבה הדדית, של קהילה שההורים הם חלק ממנה.

שלומית גרוסמן: וכשם שהפרטים של בי"ס עם הורים ומורים, מנהל וצוות, הם חלק ממנו.

שלומית גרוסמן: לכן בראיית החזון, אני מבקשת לעודד אתכם ברמה הלאומית כאדם שהורה במערכת, כאדם שעמד ועומד בתוך ועדי הורים.

שלומית גרוסמן: לנושא של מודעות של מורים, לטפח ברמה לימודית בנושא של מודעות הורים.

שלומית גרוסמן: אין תקשורת בין אישית לתקווה ובמקום שאין אותה, שום דבר לא צומח.

שלומית גרוסמן: ולכן אני חושבת שבשביל לשכנע ובשביל לגרום וליצור מעמד למורה, נדרשת, ונאמר 80% מהזמן הילד הוא בחזקת ההורה, לכן נדרשת בעצם מודעות הורים מגיבה.

שלומית גרוסמן: ובשביל זה צריכים לדאוג לטפח אותם.

שלומית גרוסמן: והייתי רוצה לראות את האנשים שמייצגים אותי במדינת ישראל כהורה, מעודדים את העניין הזה של טיפוח מודעות הורים.

שלומית גרוסמן: בין אם בשיתוף משרד החינוך ובין אם לא.

אילן שלגי: אח"כ עוד להמשיך ולשוחח אחרי שהישיבה בעצם הסתיימה.

אילן שלגי: ועדת החינוך והתרבות רואה חשיבות רבה במעורבותם של ההורים במערכת החינוך לרבות בהשתתפות בשיעור של עד 25% בתכנית הלימודים כקבוע בחוק.

אילן שלגי: ועדת החינוך והתרבות רואה צורך לעגן את מעמד ההורים ואת ייצוגם ע"י ועדי ההורים בחוק והיא תפעל לקידום חקיקה מערכתית מקיפה.

אילן שלגי: הועדה מביעה הערכה רבה לפעילות ההתנדבותית של חברי ועדי ההורים בכל הרמות, כיתתית, בית-ספרית, יישובית והארצית.

אילן שלגי: הועדה מצרה על תחושת ההורים כי משרד החינוך מנותק מהשטח.

אילן שלגי: אינו מתחשב בהם ואינו משיב לפניותיהם, בעיקר בנושא תשלומי הורים.

אילן שלגי: הועדה קוראת למשרד החינוך והתרבות, למנהלים ולמורים, לראות בהורים ובועדי ההורים לקוח, עמו יש להתייעץ ולראות בו גם שותף.

אילן שלגי: הועדה מודה לנציגי ההורים שהגיעו מכל רחבי הארץ וכן לנציגי הסתדרות המורים שהגיעו לדיון.

אילן שלגי: ומביעה צער על כי משרד החינוך והתרבות לא כיבד את ההורים בנוכחות נציגיו למתן תשובות והתייחסות.

אילן שלגי: הועדה רואה את תפקידה של הכנסת וועדותיה, לפקח על הרשות המבצעת ולבקר את פעילותיה.

אילן שלגי: ועדת החינוך והתרבות תעמוד על כך שמשרד החינוך והתרבות ינהג באופן מחנך ותרבותי, ידע לקבל ביקורת ולכבד את נבחרי העם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במגזר הערבי לאור המצוקות הידועות שישנם כפי שזה גם מועלה בכל הדיונים ובדיון הזה.

אילן שלגי: לטובת החינוך הערבי.

אילן שלגי: אנחנו קיימנו בנושא הזה ישיבה ואנחנו נקיים ביקור בחינוך במגזר הערבי בחודש הבא וגם במגזר הבדואי בחודש פברואר.

אילן שלגי: וכבר ביקרנו במגזר הדרוזי.

אילן שלגי: כך שאני לא רוצה ברשותך היום להיכנס לנושא של מיעוטים ועולים חדשים ונושאים חשובים אחרים שעלו כאן.

אילן שלגי: דבריך חשובים מאוד ואני בהחלט מצטרף אליהם.

רחלי זאמן: את זה או אולי הדגישו ולא שמו לב.

רחלי זאמן: כי ברגע שאין חובת דיווח של מנהל להורים או ליו"ר אפילו, לא לכלל ההורים, רק ליו"ר, אין חובת דיווח.

רחלי זאמן: מפה זה מתחיל ומשם זה ייפול.

רחלי זאמן: בתור התחלה, חובת אלימות.

אילן שלגי: שכאשר נקיים דיונים ואתם תוזמנו והנציגים שלכם יהיו בקשר אתנו גם בין הישיבות.

אילן שלגי: אבל כשנקיים דיון בנושא של החוק שמסדיר את מעמד ההורים, זה בהחלט נושא שיהיה צורך להתייחס אליו.

רלי יצחקי: בנושא בעיקר התקציבי, על המשולש, עירייה, כנסת או ועדת או ממשלה ובתי"ס הורים.

רלי יצחקי: אנחנו יש לנו בעיה מאוד קשה במשולש הזה.

רלי יצחקי: כי כשאנחנו פונים אל העירייה שלנו ואנחנו רוצים שהיא תממן אותנו .

רלי יצחקי: למשל בנושא תיכון כמו שעיריית רמת-גן מסוגלת לממן מהארנונה שלה את תיכון בליך במיליוני ש"ח, אין לעירייה שלנו כסף.

רלי יצחקי: ולכן אנחנו רוצים שועדת החינוך תיתן את דעתה על החלוקה של המשאבים העירוניים, שלא יהיו עיריות מאוד מאוד עשירות, שרק בתיה"ס התיכוניים שלהם או כלל בתיה"ס מטופחים.

רלי יצחקי: ולעומת זאת ישנם יישובים שמתחבטים, בנושא אלמנטרי של הגעת התלמידים לביה"ס.

רלי יצחקי: ואז כשהבעיה הבסיסית הזאת תיפתר, אולי יהיה גם ויגבו חלק מהארנונות המקומיות האלה לתוך סל הייעודי הזה של החינוך, אז אולי אפשר יהיה גם להעלות את מעמדו של המורה והמנהל.

אילן שלגי: בדוח של ועדת פרופ' ויקטור לביא שהוצגה בכנס קיסריה בקיץ, וכן בדוח של אותה ועדה של אנשים יקרים מהפורום לאחריות אזרחית, הוגש דוח שגם הוא בין היתר מתייחס על העברת יותר ויותר סמכויות לרשות המקומית ולבתיה"ס עצמם.

אילן שלגי: התהליך הזה יקרה.

אילן שלגי: כמובן שהמשמעות היא גם העברת יותר תקציבים אל הרשות המקומית כדי לאפשר יישום והפעלה נכונים של החינוך ברשות המקומית.

אילן שלגי: שלא כל רשות מקומית מסוגלת לכך, מכל מיני סיבות, לא רק כספיות.

אילן שלגי: כלומר, המדינה עדיין תצטרך להישאר מעורבת בכל מקרה.

אילן שלגי: עובדה היא גם שבבחירות לרשויות המקומיות נושא החינוך היה נושא מאוד חשוב.

אילן שלגי: בהרבה מקרים נבחרו אנשים התושבים, קרי ההורים, סברו שהאדם הזה יוכל לעשות יותר למען מערכת החינוך ביישוב.

אלי פרץ: טוב, ככה נציף את הבעיות שלנו ויש הרבה בעיות.

אלי פרץ: וגם להודות ליו"ר הועדה.

אלי פרץ: לגבי המעמד של ארגוני ההורים.

אלי פרץ: אם המעמד שלנו לא יהיה מקובע בחוק, לא רק ברמה הארצית, אני מדבר אפילו ברמה המוניציפלית בעיר, וזה לא יהיה נתון לכל יו"ר כזה או אחר, אם יו"ר פעיל, אז ועד ההורים הוא פעיל ובודקים יותר.

אלי פרץ: אבל אם ועד ההורים הוא לא פעיל, או מישהו ברשות לא מוצא בעיניו איזשהו יו"ר ועד ההורים, אז פחות מזמינים אותו לישיבות או לא מזמינים אותו לכל מיני ועדות.

אלי פרץ: ויוצא מזה שההורים לא מיוצגים בצורה נכונה.

אלי פרץ: אני חושב שצריך לקבוע בחוק, חוק עזר עירוני, שראש עיר או מנהל אגף חינוך יהיה מחויב בחוק להזמין את יו"ר ועד ההורים העירוני או את ועדת ההורים העירוני באותו יישוב, לכל הועדות שקשורות בחינוך.

אלי פרץ: אם זה ועדות משנה, יש הרבה תקציבים.

אלי פרץ: אנחנו במקרים בדימונה די מעורים בעניין.

אלי פרץ: ואז תמיד עולה הקטע של הסיסמא, יפה התערבות, מעורבות.

אלי פרץ: אנחנו מכירים את הסיסמאות.

אלי פרץ: לכן אני חושב שאנחנו פה ברשותך ובעזרה של חברי הכנסת והגב' גמליאל אמרה את זה ואני תומך במה שהיא אמרה.

אלי פרץ: צריך לעשות את זה חוקית שיו"ר ועדי ההורים יהיה להם מעמד חוקי, מעבר לעסק הכספי.

אלי פרץ: אבל אנחנו תורמים את זה, זה הילדים שלנו.

אלי פרץ: אנחנו באנו היום מדימונה על חשבוננו, על זמננו.

אלי פרץ: זה בסדר, עושים את זה לטובת הילדים.

אלי פרץ: זה צורך קיומי גם למערכת.

אלי פרץ: כי היום ההורים זה לא מה שהיו פעם.

אלי פרץ: היום ההורים רוצים שתהיה להם מילה במערכת והם רוצים להיות שותפים.

אלי פרץ: ואם אנחנו רוצים שהם יהיו שותפים ושותפים אמיתיים, כמו שמערכת החינוך רוצה, אז צריך לעשות את זה בחוק.

אלי פרץ: אני מצטער מאוד מאוד שמשרד החינוך לא הגיע, אבל אני מבין את זה.

אלי פרץ: האינטרס שלהם, ארגון הורים חלש, משרד החינוך חזק.

אלי פרץ: יכול להיות שזה הגישה, לא טוב שיהיה זה ככה.

אלי פרץ: אני קורא מפה לשרת החינוך לשתף פעולה בועדות האלה, שבהם נציגי הורים.

אלי פרץ: זה חשוב, זה לטובת הילדים שלנו.

אלי פרץ: לגבי התשלומים.

אלי פרץ: לפני כמה זמן שלחתי מכתב למנכ"לית בנושא התשלומים.

אלי פרץ: בחוזר תשלומים תמיד שולחים מחיר מינימום, מחיר מקסימום.

אלי פרץ: ואז מתחיל המשחק, מתחיל הסחר-מכר, המקסימום הוא 70 ש"ח, המינימום 50 ש"ח, בוא נלך על הביניים.

אלי פרץ: לא.

אלי פרץ: אני אומר, בואו, משרד החינוך תקבעו מחיר אחיד.

אלי פרץ: אתם רוצים מסל תרבות 70 ש"ח - 70 ש"ח.

אלי פרץ: נגיע להסדר עם ארגון ההורים הארצי, כמובן שלרף התחתון, זה תמיד טוב.

אלי פרץ: אבל צריך לקבוע סכום ולא לתת לשום גורם להתחיל להתווכח על הנושא הזה.

אלי פרץ: זה יוצר בעיות וחיכוכים מיותרים שבכלל לא צריך להיכנס אליהם.

אלי פרץ: שלחתי מכתב, לא קיבלתי תשובה, חבל.

אלי פרץ: אולי המנכ"לית תראה את השידור, תואיל לשלוח לי תשובה.

עופר משה: הזאת למעשה הוא עתיד של המדינה הזאת, היא העתיד של כולנו.

עופר משה: התלמידים האלה שגדלים ומשתלבים בראש ובראשונה בכל המוסדות, הם מגיעים בתור תלמידים מחוננים לצבא, הם תורמים בצבא, באזרחות ובכל שלבי החיים שלנו.

עופר משה: הם מאובחנים כבר בסוף כיתה ב' כתלמידים ואז אנחנו בתור הורים מקבלים את התשובה, הילד שלכם מחונן.

עופר משה: אתם יכולים לגשת אתו למכון הזה, למכון הזה, למכון זה.

עופר משה: מדובר באלפי שקלים, בהמון כסף.

עופר משה: אנחנו בתור הורים רוצים לתת את הכל.

עופר משה: רוצים כדי לשמר אותם עד לגיל בגרות עם היתרון הזה שלהם ועם היכולת הזאת שלהם, אנחנו צריכים להשקיע המון כסף.

עופר משה: אני חושב שהועדה צריכה לתת את דעתה.

עופר משה: התלמידים האלה צריכים התייחסות ולהשקיע בהם לאורך כל הזמן.

עופר משה: כי הם יתנו את התמורה כפליים ויותר מכך.

אילן שלגי: המערכת לא מספיק נותנת את דעתה לעניין.

אילן שלגי: במקום לפתח את הנושא הזה, עכשיו פוגעים בו.

אילן שלגי: פוגעים גם בפעילות חוץ בית ספרית, כמו תמיכה בחוגים של נוער שוחר מדע.

אילן שלגי: כל נושא המצוינות אצלנו לא זוכה ליחס הראוי.

אילן שלגי: זה מאוד מדאיג אותנו ואנחנו נתייחס לזה בישיבה נפרדת.

לורן בוריס: של כולנו.

לורן בוריס: היה לי חשוב מאוד להדגיש שהאבחון לא עולה כלום.

לורן בוריס: האבחון נעשה חינם, השלב הראשון נעשה בבתיה"ס.

לורן בוריס: השלב השני נעשה במכון סאלד וזה מתקציב המדינה.

חליל תקורי: יש לנו בעיה עם התקציב של החינוך של המועצות ושל העיריות.

חליל תקורי: אף אחד לא מבקר את זה.

חליל תקורי: הם מבזבזים את הכסף כמו שנוח להם ומה שבא להם.

חליל תקורי: זה בטוח שזה בדוק הדבר הזה.

חליל תקורי: אני מבקש אם אפשר לממש את ההערה הזאת, שממש יהיה חוק לערב את ועד ההורים לפחות בעלי זכות חתימה, להשתתף עם החבר'ה האלה שלא יודעים מה לעשות עם הכסף של החינוך.

אילן שלגי: נבחרים.

אילן שלגי: הם צריכים לתת דוח לבוחרים שלהם.

אילן שלגי: ואם הם עושים דברים לא ראויים לדעתך, אז אתה בפעם הבאה לא תיבחר בהם.

אילן שלגי: צריך להיזהר לנסות להגיע ליותר מדי כוח כנציגי הורים.

אילן שלגי: כי יש לנו גם לכולנו זכות לבחור לכנסת ולמועצה של הרשות המקומית.

אילן שלגי: וצריך לדעת להבחין בין הדברים.

אור אליהו: הנטל על ההורים לא ילך ויפחת, אלא ילך ויגדל.

אור אליהו: אני לא רואה כל-כך מהר שהופך להיות חוק חינוך חינם מלא.

אור אליהו: והממשלה או משרד החינוך תדאג לטיולים ולהרצאות ולימי עיון ולסמינריונים וכו'.

אור אליהו: אלא להפך, אני חושש שהמצב הזה שהורים צריכים לדאוג לו, ילך ויגבר במשך השנים.

אור אליהו: ואולי נצטרך להוסיף עוד כל מיני דברים בתשלומי ההורים.

אור אליהו: לא שזה משאת נפשי, אבל אני ער למציאות וזה מה שאני חושב שיקרה.

אור אליהו: לכן אני חושב שדווקא החובה להגדיר בחוק ובכללים ובתקנות, את היכולת של ההורים לפקח על נושא התשלומים, על יכולת של ההורים להחליט מה גובים ומה לא, ועל יכולת של ההורים לכפות את התשלומים כאשר ההורים החליטו, שזה מגיע.

אור אליהו: אני מדבר למשל על נושא כמו ניהול חשבון בנק נפרד לכספי הורים.

אור אליהו: היום יש חוזר מנכ"ל שמעוגן באיזה תקנה, שכל כספי ביה"ס נמצאים בחשבון אחד.

אור אליהו: הדבר גורם לדבר אבסורד.

אור אליהו: שכספי הורים, שהורים משלמים עבור טיול, נמצאים באותו חשבון בנק שביה"ס משלם את חשבון החשמל או תיקון המזגנים או הצילומים.

אור אליהו: אז כשהורה נתן כסף לטיולים, הכסף שלו הולך למזגנים.

אור אליהו: כאשר אנחנו באים ומבקשים ולשנות ולפתוח חשבון בנק נפרד רק לכספי הורים, אז עונים, זה מכוח חוזר מנכ"ל, אסור לנו לפתוח יותר מחשבון בנק אחד.

אור אליהו: אני חושב שזה דבר ראשון שצריך לתקן אותו, לבטל את חוזר המנכ"ל הזה ולפתוח חשבון בנק נפרד ייחודי רק לכספי הורים שממנו יותר לצאת רק לכספים שהורים מורשים לגבות עבורו.

אור אליהו: ושלא יקרה מצב שכספים נעלמים לדברים אחרים.

אור אליהו: ויתירה מזאת, יוצא מצב אפילו יותר גרוע, שהורים בד"כ משלמים לפני קרות המקרה.

אור אליהו: למשל אם גובים כסף לטיולים, אנחנו בתחילת השנה משלמים את הכסף, שהטיול נעשה בחודש מאי, ביוני.

אור אליהו: ואז כספי הורים הם בעצם בפלוס.

אור אליהו: מהריבית הזאת נהנה ביה"ס ולא נהנים ההורים.

אילן שלגי: חן.

אילן שלגי: זו היתה הצעה בכנסת הקודמת של חה"כ יהודית נאור, שהיא היום שרה.

אילן שלגי: הוגשה שוב לכנסת הזאת, עברה קריאה טרומית, עברה אחרי שהיתה בועדה שלנו, לפני שבוע קריאה ראשונה.

אילן שלגי: וההצעה הזאת תחזור אלינו לקריאה שניה ושלישית.

אילן שלגי: ואני מקווה שאח"כ גם למליאה.

אילן שלגי: היא אומרת, שכספי הורים יוחזקו בחשבון נפרד.

אילן שלגי: שיימנעו הדברים שאתה פירטת אותם כל-כך טוב.

אילן שלגי: שהכסף הזה לא ילך בטעות לפעמים, למטרה אחרת, שהריבית תהיה בחשבון הזה.

אילן שלגי: ויותר מזה, שבסוף הלימודים של השכבה, העודף ככל שקיים, יוחזר להורים.

אור אליהו: אני חושב שצריכים להיות כללים להורים שתהיה להם יכולת אכיפה בניגוד למה שנאמר פה.

אור אליהו: מדוע?

אור אליהו: יש ערבוב בין אנשים שאין להם ואנשים שלא רוצים.

אור אליהו: כולנו יודעים את הטעות של המילה הזאת, תשלומי רשות, שכל הורה מפרש את תשלומי רשות, זה רשות, אתה לא יכול לכפות עלי.

אור אליהו: לטיול הלוא נוסע אותו ילד של ההורה שיש לו ולא רוצה לשלם, כי אנחנו לא מוציאים ילד מטיול.

אור אליהו: בסופו של דבר, באים לאותו ועד הורים, בואו תארגנו כסף, אז אנחנו עושים ערבים כאלה.

אור אליהו: וערבים כאלה למלא את החלל של אותם ילדים.

אור אליהו: אני חושב שצריך באותה חקיקה ובאותו תיקון להוסיף שלועד ההורים יש סמכות לכפות באיזה שהן דרכים, אולי לנטרל אותו מפעילויות מחוץ לבתי"ס שלא במהלך הלימודים הרגיל, כמו למשל יוצאים להצגה, אצלנו ברמת-גן הולכים להצגות בתיאטרון רמת-גן.

אור אליהו: מדוע ילד שלא מוכן לשלם, לא שאין לו, שלא מוכן לשלם, כי זה פרינציפ אצל אבא שלו, מדוע שהוא יבוא להצגה ברמת-גן.

אילן שלגי: לתהליך של חקיקה, קודם כל צריך יהיה להגיש מחדש את הצעת החוק שהוגשה לפני שש שנים בשינויים אחרי התאמה.

אילן שלגי: תואילו אתם לרכז דברים נבונים מאוד שנאמרו כאן ע"י כל מי שהתייחס לדברים.

אילן שלגי: וכמובן בהנחה שהחוק יעבור את הקריאה הטרומית, אז זה יגיע לדיון בועדה הזאת, ואז גם כן, אתם תהיו מוזמנים לכאן, אולי לא כל הציבור הנכבד הזה כמו היום.

אילן שלגי: אבל הכוונה היא בהחלט לקדם חקיקה שתאפשר סוף סוף שיהיה מעמד מכובד להורים במדינה.

אילן שלגי: ההורים הם הלקוחות או הנציגים החוקיים של הלקוחות שזה התלמידים, של דור העתיד, החינוך חשוב לכל אחד, אבל לא מספיק שיהיה מס שפתיים.

אילן שלגי: אז צריך להשקיע יותר כסף בחינוך וצריך לעשות שהחינוך יהיה טוב ולאזרחים יש אפשרות להשפיע בכל מיני דרכים דמוקרטיות.

אילן שלגי: בין היתר חשובה מאוד המעורבות של ההורים כהורים.

אילן שלגי: אני גם מאמין שכאשר להורה תהיה לו לא רק חובות זכויות וחובות של התלמיד, אלא שתהיה התייחסות להורה, לזכויותיו ולמעמדו בחוק.

אילן שלגי: זה גם לעניות דעתי, יצרף עוד אנשים למעגל הפעילות.

אילן שלגי: אנשים רבים יותר יהיו מוכנים לבוא ולהתנדב ולפעול.

אילן שלגי: הם ידעו מה מותר להם, מהו אופן הפעילות מול המורה, מול המנהל-המנהלת, מול ראש הרשות, מול מנהל המחוז, מול שר החינוך.

אילן שלגי: העיגון בחוק של מעמד ההורים ואופן הייצוג שלהם, הוא חשוב מאוד.

אילן שלגי: זה היה חסר מאוד כל השנים.

אילן שלגי: זה עדיין חסר.

אילן שלגי: אנחנו שמענו פה כמה הסברים ראויים מדוע הדבר נחוץ.

אילן שלגי: ואני מאמין בעזרת

אילן שלגי: כם לגרום לזה.

אילן שלגי: תודה רבה לכל מי שבא.