ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 113, 2003-12-07 09:00

אילן שלגי: בוקר טוב, אנחנו נמצאים שוב במקום החשוב הזה, היחידה לספורט הישגי של הוועד האולימפי הישראלי במכון ווינגייט , ואנחנו אורחים של אפרים זינגר המנכ"ל וגילי לוסטיג מנהל היחידה לספורט הישגי.

אילן שלגי: נמצא אתנו גם אורי אפק, המנכ"ל לשעבר, והיועץ של ועדת החינוך התרבות והספורט לענייני ספורט.

אילן שלגי: היינו אצלכם כבר פעם אחת לפני תחילת השנה האולימפית, נפגשנו פעם גם בהדר יוסף וכמובן באירוע של פתיחת השנה האולימפית בכנסת.

אילן שלגי: הצהרתי שיש לי כוונה ללוות אתכם כמה שאפשר, מבלי להוות מטרד אבל גם להכיר וככל האפשר לתמוך.

אילן שלגי: אמרתי אפילו שהייתי רוצה פעם בחודש, להציץ פה ושם, לאו דווקא בישיבה או בביקור מסודר, ואני עדיין בהחלט מוכן לזה.

אילן שלגי: אני סבור שחשוב גם לספורטאים שירגישו שבאים מבחוץ, ובמקרה הזה מהכנסת, כדי להביע התעניינות ועידוד למה שהם עושים, אני מניח שככל שנתקרב לשיא יצטרפו אלינו עוד חברי כנסת ואנחנו רוצים להיות ידידים נאמנים של המשלחת האולימפית הישראלית, בתקווה רבה שהיא תצא בכבוד ותחזור בכבוד רב.

אפרים זינגר: בוקר טוב ותודה שהגעתם הנה בימים טרופים ועמוסים אלה, אנחנו בהחלט מכבדים את הזמן שהצלחת למצוא כדי להקדיש לנושא המשלחת האולימפית.

אפרים זינגר: כמה משפטי רקע ולאחר מכן גילי ייתן סקירה מבחינת הספורטאים ואיפה אנחנו עומדים היום.

אפרים זינגר: כפי שמסתמן כרגע, המשחקים האולימפיים באתונה יהיו משחקים מאד מיוחדים, ולהערכתי, וחזרתי מביקור עבודה שם מלפני שבוע, הם יהיו שונים ממה שהיינו רגילים בעבר.

אפרים זינגר: מבחינתנו כמשלחת ישראל זו הולכת להיות אחת המשלחות המורכבות והמסובכות ביותר שהיו אי פעם, ומצד שני עם רמת ספורטאים המבטיחה ביותר שהייתה לנו.

אפרים זינגר: כך שהשילוב של משחקים אולימפיים קשים ומסובכים עם ספורטאים בעלי איכויות ורמת ציפיות, יוצרים למעשה משלחת ישראלית מאד קשה.

אפרים זינגר: כשאני מדבר על משחקים אולימפיים מסוג אחר, אלה הם המשחקים האולימפיים הראשונים אחרי ה- 11 בספטמבר וזו למעשה האולימפיאדה הראשונה בעידן החדש.

אפרים זינגר: זה יבוא לידי ביטוי במהלך המשחקים, ובחיי היום יום של הספורטאים כולם, לא רק של הישראלים, דבר שלהערכתי ייצור לא מעט אי נוחות, אבל זו תהיה אי נוחות של כולם, לא רק של כולנו ובמסגרת הזו אני בטוח שנהיה הכי טובים, מה עוד שיחסית לאחרים, אנחנו המנוסים יותר במצבים האלה.

אפרים זינגר: המשלחת הזו תמנה כ- 30 עד 32 ספורטאים כולם מענפי ספורט אישיים, 12 או 13 ענפי ספורט.

אפרים זינגר: לשם השוואה בסידני היו 40 ספורטאים מ- 9 ענפי ספורט, כלומר זה יוצר משלחת שהיא למעשה אוסף ספורטאים בודדים ללא עוגן קבוצתי.

אפרים זינגר: בסידני הייתה השחייה העוגן בחלק הראשון והאתלטיקה בחלק השני, ופה יש מערכת של כמעט ספורטאי בודד לענף או שני ספורטאים, דבר שלא מקל גם על תהליך ההכנות כמשלחת וגם על השהות במהלך המשחקים.

אפרים זינגר: על זה אנחנו מנסים לתת מענה ע"י גיבושונים שאנחנו עושים, ולפני שבוע קיימו את הגיבושון השני בטבריה, שלצערי לא יכולת להגיע, גיבושון שמבחינתנו היה מאד מוצלח.

אפרים זינגר: היה מרתק לראות את אותם ספורטאים ואנשי מקצוע מהענפים השונים איך הם מתחילים לאט להכיר איש את רעהו, לשבת אחד ליד השני, לתפוס את המסגרות המצומצמות, והשיא היה בערב קריוקי שקיימנו שם והתגלו שם כשרונות לא רגילים בתחום השירה, אחד מהם יושב לימיני.

אפרים זינגר: מהבחינה הזו נגביר את האינטנסיביות כי המטרה הפעם, יותר מתמיד, היא להפוך את אותם ספורטאים בודדים ליחידה עם גאווה.

אפרים זינגר: זה לא פשוט מאחר ובניגוד למשחקי כדור, ושלושתנו באים ממשחקי כדור ויודעים שאולי אתה נמצא ביום חלש יחסית אליך אבל לקבוצה שלך יש יום טוב, ובסופו של דבר הם מנצחים, אז למרות שהיית חלש אתה גם יכול לנצח.

אפרים זינגר: בענפי הספורט האישיים, אותו אתלט שייט או מתאבק, זה שהאחרים יזכו במדליה ויגיעו לגמר והוא ייכשל, מבחינתו זו לא הצלחה של משלחת, ואנחנו מנסים לעשות את הבלתי אפשרי ולהקנות את אותם ערכים, שגם אם לא כל כך הצליח לך אישית, בוא ותתמוך באחר כי מדינת ישראל מסתכלת על זה כיחידה אחת ולא כבודדים.

אפרים זינגר: זו משימה מאד קשה כי בבסיס, כל החברה האלה הם אינדיבידואליסטים, כי אם הם לא היו כאלה הם לא היו בענפי הספורט האלה.

אפרים זינגר: במקביל, כחלק מהמציאות הישראלית אנחנו מתמודדים עם דבר שלא היה לנו לקראת סידני והוא הנושא של חוסר ודאות.

אפרים זינגר: עדיין מרחפים סימני שאלה מעל האמצעים שיעמדו לרשות ההכנות האולימפיות.

אפרים זינגר: את שנת 2003 הצלחנו פחות או יותר לשרוד אבל אנחנו נמצאים ערב שנת 2004 וזו שנה שאין בה מרווח לגמישות מבחינת תהליך ההכנות.

אפרים זינגר: בגלל לוח זמנים מאד מדויק, מה שלא התבצע בתאריך מסוים לא יוכל להתבצע בתאריך מאוחר יותר, כי זה עניין של ימים.

אפרים זינגר: כך שהתקווה שלו כרגע היא שאותו ענן של חוסר ודאות יתפזר במהלך השבוע השבועיים הקרובים בזמן שמתקיימים דיוני התקציב.

אפרים זינגר: למרות חוסר הודאות הצלחנו יחד, הוועד האולימפי ומנהל הספורט, לשמור על מימוש התכניות מקצועיות, כמעט במלואן, ולספורטאים אחדים במלואם.

אפרים זינגר: הצלחנו לגרום לכך שספורטאים במהלך השנה האחרונה, יקבלו את המלגות והתמריצים כפי שהבטחנו להם בתחילת השנה.

אפרים זינגר: אותם מלגות חודשיות מהקרן לספורטאים מצטיינים.

אפרים זינגר: הקרן שבמהלך השנה עמדה בסימן שאלה אם ייתנו את הכסף או לא ייתנו את הכסף, והצלחנו לתפוס את רשת הביטחון כדי שהספורטאים לא ירגישו בזה.

אפרים זינגר: בסיומו של הגיבושון בטבריה קיימנו ערב חלוקת תמריצים, פרסים כספיים לספורטאים ויחד עם משרד החינוך חילקו קרוב ל- ¾ מיליון ש"ח, שזה סכום לא מבוטל לספורטאים, וחלק מהספורטאים הבולטים קבלו סכומים מאד משמעותיים.

אפרים זינגר: כך שהצלחנו ליצור מסביבם מעין רשת ביטחון, או לעזור להם להישאר ו"לחיות על האולימפוס", ולפחות לא להיות חשופים לפגעים שאנחנו רואים יום -יום בחברה הישראלית.

אילן שלגי: שתי שאלות נוגע לכסף.

אילן שלגי: הראשונה, אני זוכר שהייתם בחשש שאותו סכום שראש הממשלה הבטיח לפני האולימפיאדה הקודמת, לקראת השנה האולימפית, לא יתקבל הפעם, מה המצב עם זה כעת?

אפרים זינגר: ההבטחה קיימת.

אילן שלגי: שאלה שניה, דברתם על האבסורד שלמלגות לספורטאים אתם צריכים לשלם מע"מ.

אילן שלגי: אני זוכר שביקשתי אז שתעבירו לי נייר של רואה חשבון או עורך דין שמתאר את הנושא מקצועית ונראה מה אפשר לעשות.

אילן שלגי: מה קורה גם עם זה.

אפרים זינגר: לגבי ההקצבה המיוחדת, לגבי שנת 2003, ממש בשבוע שעבר, לאחר המון מאמצים, ועדת הכספים אישרה הקצבה מיוחדת של 2.7 מיליון ש"ח לשנת 2003, שלמעשה רוב הכסף נועד לכסות גירעונות של הקרן למלגות לספורטאים מצטיינים ולאפשר בכך את אותה הזרמה ישירה של המלגות שעליה דברת.

אילן שלגי: כלומר היו לך ¾ מיליון למלגות והיתר היה לכיסוי גירעונות.

אפרים זינגר: מהסכום הזה היה לנו בערך 1.2 מיליון שהלכו לקרן למלגות לספורטאים מצטיינים.

גילי לוסטיג: סיבה נוספת היא שאלה אשר מבטיחים את השתתפותם במשחקים האולימפיים המלגה שלהם קופצת ל- 5,000 ש"ח לחודש.

אפרים זינגר: לגבי הנושא של המע"מ, מטפלים בזה ועדיין ללא הצלחה, אני אעביר את החומר, פשוט לא זכרתי.

אפרים זינגר: לגבי שנת 2004, ההבטחה עדיין קיימת נקבל את ההקצבה המיוחדת, בשבוע שבועיים הקרובים נקבל תשובה.

אפרים זינגר: דגש נוסף שאנחנו שמים על הספורטאים, הוא שמדינת ישראל והחברה הישראלית משקיעה בספורטאי הישראלי לא מעט, לא מספיק, אבל יחסית לא מעט.

אפרים זינגר: המסר שאנחנו מנסים להעביר שהספורטאים יתחילו להבין, ואני רואה שמתחילים להבין לאט לאט, שמצפים מהם לקצת יותר מאשר לרוץ מהר יותר חזק יותר גבוה יותר, אלא גם לשמש מעין מודל לחיקוי לכלל החברה.

אפרים זינגר: הם אמורים להפסיק לקטר, במיוחד כאלה שין להם סיבה לכך, ולהיות יותר שותפים גם בנושאים חברתיים שקשורים לכלל עם ישראל.

אפרים זינגר: אם הזכרת את נושא הסמים, אז בהחלט זה אחד הנושאים שעומדים כרגע על הפרק, ממשרד החינוך דברו אתי בסוף השבוע בבקשה לרתום את השחקנים האולימפיים להיות מובילי המסר הזה.

אפרים זינגר: כך שהמסר שלנו לספורטאים הוא שהם נמצאים במערכת הזו לא רק כדי לקחת אלא גם כדי לתת.

גילי לוסטיג: אני רוצה להשלים במשפט את השאלה בנושא הכסף.

גילי לוסטיג: הנושא שמבחינתנו יש בו אי ודאות זה איך יעבור הכסף וזה נושא לא פחות חשוב.

גילי לוסטיג: בזמנו כל התקציב היה בשליטה ישירה היום הוא עובד דרך מנהל לאיגודים שם זה מתנהל וכשקורים מקרים כאלה ואנחנו ממהרים, אנחנו במצוקה.

אילן שלגי: אני זוכר שדובר אז על סכום של 10 או 30 מיליון שניתן לקראת האולימפיאדה.

אפרים זינגר: לקראת סידני הייתה מערכת שונה, לצערי אנחנו לא הולכים בכיוון הזה ואני מקווה שלא נצטרך להקים ועדת בדיקה אחרי אתונה שהמסקנות שלה יהיו אותן מסקנות שהיו אז.

אפרים זינגר: לקראת סידני ממשלת ישראל הקציבה כ-8 מיליון ש"ח בממוצע בשנה, במשך שלוש שנות תקציב, מעבר להקצבות השוטפות של הטוטו משרד הספורט וכו'.

אפרים זינגר: זה היה כסף שמיועד לוועד האולימפי למימוש תכניות מקצועיות של הסגל ההישגי של מדינת ישראל, וזה לא קיים.

אילן שלגי: אז דברת על 2.7 מיליון ש"ח שקבלתם, דברת על סכום שאתה מצפה לו ב- 2004 ולא אמרת כמה.

אפרים זינגר: ב- 2004 אנחנו מצפים לסכום של 10 מיליון ש"ח, לפחות בשנה האחרונה.

אילן שלגי: כמה היה לפני סידני?

אילן שלגי: דברת על 8 מיליון בשלוש שנים.

אילן שלגי: בשנה האחרונה, הסכום שראש הממשלה אישר היה בנוסף, אם אני זוכר נכון.

אפרים זינגר: היה ממוצע של 8 מיליון ש"ח לשנה במשך שלוש שנות תקציב.

אפרים זינגר: זה למעשה אפשר לנו לעבוד עם תכנית רב שנתית.

אפרים זינגר: כמות הכסף חשובה אבל לא פחות חשוב זה התזרים, מתי הכסף מגיע ולאן הוא הולך.

אפרים זינגר: כך ש- 10 מיליון זה חשוב מאד אבל חשוב הרבה יותר אם נדע על הסכום היום, בעוד שבוע או בעד שלושה חודשים וחשוב לאן הכסף מגיע.

אפרים זינגר: גילי הזכיר שלקראת סידני ההצלחה הייתה עיגון וריכוז משאבים.

אילן שלגי: האם היום המשא ומתן שלכם הוא מול משרד החינוך מול האוצר או מול גורם אחר?

אפרים זינגר: מי שמנהל את המשא ומתן זה יו"ר הוועדה אולימפי והוא פועל בשני מסלולים גם מול שרת החינוך וגם מול משרד ראש הממשלה כאשר בעיקרון יש הסכמה על שני הנושאים, גם פחות או יותר על הסכום וגם על דרך העברתו.

אילן שלגי: זאת אומרת שאם ההסכמה הזו תמומש, דיינו.

אפרים זינגר: כן.

אילן שלגי: אם תצטרכו בדרך עוד עזרה או דחיפה, תגידו לי.

גילי לוסטיג: אני גם מרגיש רצון להודות לך על זה שאתה מקדיש מזמנך.

גילי לוסטיג: אני בהחלט חושב שזה יוצא דופן לבוא אלינו לשטח ולראות את הספורטאים אני חושב שזה גם חשוב לספורטאים שיודעים שיש הכרה בפעילות שלהם.

גילי לוסטיג: זה לא יהיה לנו לטורח בכלל ונשמח אם פעם בחודש בצורה כזו או אחרת, באימון כזה או אחר נעשה מפגש קבוע כדי לראות את תמונת המצב.

גילי לוסטיג: מבחינתנו, מסתמנת משלחת של 30 עד 32 ספורטאים, שליש מהם ספורטאיות.

גילי לוסטיג: נכון להיום יש 12 ענפי ספורט וזה בהחלט עושה את המשלחת ליותר מורכבת ומסובכת אבל גם נותן לנו סיפוק מזה שיש יותר ענפים סימן שהעבודה הרוחבית נעשית יותר טוב.

גילי לוסטיג: כשלא מגיעים מהרבה ענפים, למדנו את זה מסידני, פשוט הקשחנו בחלק מהענפים את הקריטריונים, במיוחד בנושא של השליחים באתלטיקה קלה, ושליחים בשחייה.

גילי לוסטיג: מטרות המשלחת לנגד עינינו כבר ארבע שנים, ואנחנו לא משנים אותם, ואני אגיד לך את האמת, כשאנחנו מציגים את זה בכל מיני פורומים, כולל לספורטאים ולמאמנים שחייבים ללכת עם זה ולעבוד עם זה, לא פחות חשוב לנו שגם העסקנים מתוכנו מתוך הוועד האולימפי יהיו קשובים וילכו בצורה מאד עקבית אחרי הקריטריונים האלה.

גילי לוסטיג: אני שומע גם מספורטאים וגם ממאמנים, שהיום כל אחד רואה את עצמו מועמד למדליה.

גילי לוסטיג: אני לא יודע אם קראתם את הכתבה השבוע את הכתבה עם היילה סטאין, הוא מועמד למדליה, כך הוא רואה את עצמו, אפשר לחשוב שהולכים לבזאר וקונים מדליה.

גילי לוסטיג: הוא ומדליה זה שני דברים רחוקים מפה עד להודעה חדשה.

גילי לוסטיג: הייתה כותרת בעיתון לפני חצי שנה שאירה ריזנסון רעבה ללחם ומדינת ישראל מפסידה מדליה, היא הלכה לאליפות עולם והייתה מקום 33 לא קרובה אפילו לעשות קריטריון אולימפי, לא למדליה, להיכנס בכלל לאולימפיאדה.

גילי לוסטיג: הנושא הזה, גם לספורטאים גם לעסקנים וגם למאמנים מאד משמעותי לנו.

אילן שלגי: הבחור האתיופי הזה בן 42 יהיה במשלחת?

גילי לוסטיג: יהיה במשלחת ואני תכף אציג אותה.

גילי לוסטיג: חשוב לי להגיד את זה כי אני חושב שהמטרות חייבות להיות ריאליות, לא גבוהות מידי כמו אלה שאומרים 6 מדליות, שאין מה לדבר על זה, אבל גם לא נמוכות מידי, ואני חושב ש 2-3 מדליות זו בהחלט אפשרות ריאלית.

גילי לוסטיג: כמו כל העולם אנחנו בודקים את עצמנו עד מקום 8 זה נותן לנו את האפשרות להשוות גם כלפי עצמנו, למה היה בעבר, וגם כלפי העולם.

גילי לוסטיג: הענפים שאין להם סיכוי לא יופיעו במצגת.

גילי לוסטיג: באגרוף יש רק שניים שילכו, תאופיק בסיסי ומוחמד סבע, וזה מודולרי.

גילי לוסטיג: שני המתאגרפים הולכים לאליפות אירופה ואחר כך מי שעשה את הקריטריון פה לא מגיע לתחרות בפולין או בבולגריה, תלוי במשקל, ואחר כך לתחרות השלישית.

גילי לוסטיג: זאת אומרת שיש להם שלוש מדרגות ובכל מדרגה מי שיעשה, הבא בתור כבר לא הולך.

גילי לוסטיג: הסיכויים באגרוף הם קלושים לצערנו.

אורי אפק: הערה ליו"ר שביקר במגזר הערבי, עד היום מתוך 244 ספורטאים היו שני ערבים, אחד זה טורק הכדורגלן ועוד מרים משקולות אחד, אם הם יצליחו באגרוף אז יהיה עוד ערבי.

גילי לוסטיג: אתלטיקה קלה.

גילי לוסטיג: אם דברנו על מדליות, אז אחד מאלה שמסוגלים לעשות מדליה ואפילו מדליית זהב זה אלכס אברבוך.

גילי לוסטיג: הוא ספורטאי ברמה מאד גבוהה שכבר הוכיח שהוא יכול להתעלות ברגעים גדולים, הוא לקח מדליית ארד היסטורית לאתלטיקה קלה בסיביליה באליפות עולם, מדליית כסף באליפות עולם, מדליית זהב באליפות עולם במינכן ומדליית זהב באוניברסיאדה בבייג'ין, כך שהוא ספורטאי ברמה הגבוהה שיש.

גילי לוסטיג: מצד שני, מקצוע מוט הוא מקצוע מאד נזיל וכמו שאנחנו יודעים הוא יכול לא לעבור סיבוב, כמו שקרה לו גם באליפות עולם האחרונה.

גילי לוסטיג: גם ספורטאים גדולים ממנו כמו בובקה לא עברו את הגובה ההתחלתי בשני משחקים אולימפיים.

גילי לוסטיג: אבל בכל מקרה ספורטאי ברמה הגבוהה ביותר ואם מדברים על תקווה לזהב, הוא אחד משניים שיכול לעשות את זה בסיטואציה מסוימת.

גילי לוסטיג: השנה הוא עשה 5.93 שזו התוצאה השניה בעולם ורק אחד עשה יותר טוב ממנו גובה של 5.95.

אילן שלגי: באולימפיאדה נדמה לי שעברו 6 מטר?

גילי לוסטיג: באולימפיאדה האחרונה האוסטרלי עבר 6.01.

גילי לוסטיג: היום הקנים שמחזיקים את המוט צומצמו ולכן התוצאות הם פחות גבוהות מבעבר.

גילי לוסטיג: אם הוא עושה 5.93 באולימפיאדה, זו מדליה בטוחה.

גילי לוסטיג: אירנה לנסקי היא ספורטאית שסוף סוף הצליחה לשבור את השיא הבלתי מובן שכמה שנים החזיקה אסתר רוט שחמורוב שרק מראה כמה הייתה גדולה, היא מועמדת לחצי גמר, והיא ספורטאית מצוינת.

גילי לוסטיג: יש שני רצי מרתון, נכון לשבוע שעבר, מסיבה פשוטה, הקריטריון שלנו מבוסס על תוצאה A וההתאחדות לאתלטיקה קלה הבינלאומית, יחד עם הוועד האולימפי הבינלאומי ראו שהקריטריון שהם קבעו 2:12, היה נוקשה מידי ושהם נשארו בלי מרתוניסתים, ותאר לך שבאתונה, עם כל ההיסטוריה, לא ירוצו את המרתון המקורי.

גילי לוסטיג: אז הם שינו את הקריטריון הבינלאומי ל- 2:15 שזה בעצם הכניס לנו את שני הספורטאים האלה שעשו את התוצאות האלה באליפות עולם ובמרתון טבריה.

גילי לוסטיג: אם הם יהיו בשליש הראשון של המסיימים נראה בזה גאווה גדולה, ולא פחות חושב שאלה ספורטאים אתיופים ראשונים שזה מאד חשוב לקהילה.

גילי לוסטיג: ספורטאים נוספים שעדיין יכולים לעשות את זה ואדים בבקין בכידון שגם פה התוצאה קצת פחות קשה, למרות שהשיא הישראלי שלו נמוך מזה.

גילי לוסטיג: יש גם את אנה טקאץ' שעלתה עכשיו לארץ, סבטלנה גנדזילוב ודניס חולב.

גילי לוסטיג: הסיכויים פה הם של אנה טקאץ'.

גילי לוסטיג: אם יש עוד ספורטאי שמועמד להביא מדליה זה אריק זאבי שהוא ספורטאי ברמה גבוהה ביותר, זכה השנה באליפות אירופה מדלית זהב, הוא הראשון שהצליח להשיג שתי מדליות זהב באליפות אירופה, על זהב אין מה לדבר כי יש ספורטאי ג'ודאי, הינו, מיפן שמלפני סידני ועד היום לא הפסיד אף קרב, ובכל תחרות שהוא נוסע הוא חוזר עם הזהב על צווארו.

גילי לוסטיג: המשלחת שיש לנו בג'ודו היא טובה, אף אחד עדיין לא הבטיח את ההשתתפות שלו, עד ה- 21 במאי נדע את הספורטאים הנוספים, אין לי ספק שעוד שניים שלושה ג'ודאים יכולים להיכנס, הם צעירים ומוכשרים, לצערי הרב, אודי וקס נפצע עכשיו בתאונת דרכים והסיכוי לו להגיע לדאבוני הוא קלוש מאד, הוא נותח וכל שרירי בטן שלו בבעיה.

גילי לוסטיג: במתאבקים יש את גוטשה צ'צ'שווילי שזכה במדליית זהב בלתי נשכחת בצרפת באליפות בתחילת אוקטובר אבל במשקל שלו יש שמונה אנשים שכל אחד מהם יכול לזכות במדליה, הוא לא יותר טוב מאף אחד מהם, בתחרות הספציפית הזו הוא היה משכמו ומעלה, אבל להשיג מדליה בענף הזה זה לא פשוט.

גילי לוסטיג: יעקב מנשירוב זכה בהגרלה, לפעמים צריך מזל כי זה ענף של הגרלה, והוא זכה בהגרלה.

גילי לוסטיג: בבית שם זה ללא רישום מוקדם כך שיכולים להיות בבית ששני הכי טובים יכולים ליפול.

גילי לוסטיג: למשל יורי איבסייצ'יק, הבא בתור, נפל עם אלוף העולם ואלוף האולימפיאדה, האמריקאי שניצח את קרלין שהיה ארבע אולימפיאדות עם מדליית זהב, הוא נפל נגדו בבית ועף.

גילי לוסטיג: בהיאבקות יהיו לנו לדעתי עוד שניים, כנראה יורי איבסייצ'יק ומיכאל ביילין שעובר ל- 60 קילו.

גילי לוסטיג: שניהם כבר היו במשחקים ויורי הגיע למקום רביעי בסידני ופעמיים היו לו שני קרבות למדליה ובשניהם הוא הפסיד לצערנו.

גילי לוסטיג: באחד הוא "נרדם" על הטורקי אבל עם כל ההומור שבעניין זה התוצאה הכי טובה של מתאבק בכל המשחקים האולימפיים עד היום.

גילי לוסטיג: ביילין יורד מ- 66 קילו ל- 60 כי בפעם הראשונה באתונה יהיה גם היאבקות לנשים, ובגלל שבאולימפיאדה אי אפשר להוסיף למספר הספורטאים גם פר ענף, אז אמרו לענף ההיאבקות, אם נכנסו נשים צריך להוריד בגברים, ואז צמצמו משקל אחד בגברים.

גילי לוסטיג: לכן המשקל שהוא היה כמעט בכל תחרות לוקח מדליה ב- 63 קילו, הוא עלה ל- 66 ולא כל כך הצליח לכן הוא עכשיו ירד ל- 60 קילו ואני מקווה שיצליח.

גילי לוסטיג: גם פה זה מודלורי למשל גוטשה ויעקוב מנשירוב כבר לא יכולים להגיע כדי לא לתפוס מקומות של אחרים.

גילי לוסטיג: פבל גופמן מהתעמלות מכשירים עשה את הקריטריון שלו באליפות עולם במקום 17.

גילי לוסטיג: מתעמל ברמה הכי גבוהה שהיה לנו אי פעם, לא היה לנו אף פעם מתעמל כזה.

גילי לוסטיג: בברצלונה היה לנו את רון קפלן שהיה הכי טוב והגיע למקום 66 פה זה מתעמל שעולה לגמר.

גילי לוסטיג: בגלל התקשורת והטלוויזיה שרוצים לראות רק את טובים, הגמר צומצם מ- 36 ספורטאים ל- 32 ועכשיו זה רק 24 שעולים לגמר.

גילי לוסטיג: גם שם הוא מצליח בכל תחרות גדולה להגיע לגמר שזה פעם היה חלום בלתי ניתן למימוש ואם הוא יעפיל לגמר ה- 24 באתונה אנחנו נראה בזה הישג בלתי רגיל.

אילן שלגי: אני רוצה לשאול אלה שהיא אולי מיותרת ואולי לא לעניין, במסגרת קירוב הנוער לעניין, ואתונה היא בזמן חופשה של הילדים זאת אומרת שהם יהיו בבית לראות את הטלוויזיה, ראיתי אצל הנכד שלי שהוא בן 4 את האלבומים של הכדורגלנים, האם זה מעשי לעשות את אותו דבר לנבחרת האולימפית ברגע שתדעו מי הנבחרת?

אפרים זינגר: היוזמה היא מסחרית לחלוטין.

אילן שלגי: אבל יש את החסות של ההתאחדות לכדורגל.

אפרים זינגר: אפשר לתת גם מהתקציב של הוועד האולימפי ולקבל גם אחוזים.

אפרים זינגר: הבעיה היא שאת רוב הספורטאים שישתתפו במשלחת האולימפית, הילדים לא מזהים אותם.

אילן שלגי: אז ככה הם יזהו אותם.

אורי אפק: גילי מציע שנעשה הפסקה במצגת ונלך לראות את הספורטאים.

גילי לוסטיג: נמצא אתנו לאוניד קאופמן שרוצה להגיד כמה מילים כמאמן.

לאוניד קאופמן: למשרד הספורט עם השר הקודם מתן וילנאי, היו הרבה יוזמות לייצב ולשנות את מעמד המאמן.

לאוניד קאופמן: אין מקצוע מאמן בארץ.

לאוניד קאופמן: אם אני הולך היום ללשכת האבטלה, לא יהיה מקצוע כזה.

אילן שלגי: אין תעודה מקצועית, אין רישיון?

קאופמן לאוניד: מאיפה שאני באתי זה מקצוע שהוכר במשרד העבודה, במשרד החינוך זה נותן תואר אקדמאי ולי יש כזה בחינוך גופני ובאימון שחייה.

קאופמן לאוניד: בארץ אין כזה דבר, יש תעודה של בית ספר למאמנים שמאשרת לאמן.

קאופמן לאוניד: יש לי מ.א בחינוך גופני ואימון שחייה, לא משנה שגם עשיתי דוקטורט בארץ.

קאופמן לאוניד: ב- 2000 יצא פרוייקט חדש לקראת 2004 לתת לכמה מאמנים בכירים בענפים שונים לעסוק רק באימון.

קאופמן לאוניד: לא לעשות עוד כמה תפקידים כמו לימוד בבתי ספר ובמכללות עבודה בבנק וכדומה.

קאופמן לאוניד: לי היו עוד שני תפקידים חוץ מלאמן הייתי מרצה מוביל בבית הספר למאמנים, רכז קורס ומרצה במכללה.

קאופמן לאוניד: באו ברוח טובה, גם מנהל הספורט גם איגוד השחייה וגם היחידה לספורט הישגי ואמרו, אתה אחד האנשים שנבחרו לעבוד רק באימון שחייה.

קאופמן לאוניד: תאמן ארבע שנים שחיינים למשחקים האולימפיים.

קאופמן לאוניד: המשכורת שלך מובנית מ-א' ב' ו-ג', ולצורך העניין, מהכסף של משרד הקליטה, שזה הרבה כסף, 2500 ש"ח נטו.

קאופמן לאוניד: שכשדברו אתי על חוזה דברו על עד תום המשחקים האולימפיים ומזה אני חי ומזה התקציב של המשפחה ואני חושב שזה די בסדר.

קאופמן לאוניד: פתאום נודע לי שב- 2003 משרד הקליטה עומד להפסיק את הסיוע.

אילן שלגי: כי אתה יותר מעשר שנים בארץ?

קאופמן לאוניד: כן.

קאופמן לאוניד: מצד אחד משרד הקליטה יכול להגיד את זה באופן חוקי ואני לא יכול לגשת בתלונה למשרד הקליטה.

קאופמן לאוניד: אבל אני נמצא בתפקיד מסוים שאני חייב לבצע אותו במקסימום לטוב ולרע, אבל לפחות יש סיכומים ויש חוזים.

קאופמן לאוניד: גילי עשה מאמץ מאד גדול והצליח להציל כמה חודשים אבל בסופו של דבר היום, 250 יום לפני המשחקים, אני מאמן במשכורת של 2500 ש"ח.

אילן שלגי: זה בטח לא בסדר, גילי דיבר אתי קודם ואמרתי שאני אנסה לדבר עם ציפי ליבני.

קאופמן לאוניד: התחלתי מהמאמן כי אם יש החלטה של חריגים לספורטאים ואין למאמנים זה עדיין אומר עד כמה מעמד המאמן לא בדיוק מובן במדינה הזו.

קאופמן לאוניד: יש ספורטאי שהוא עשר שנים בארץ וייצג אותנו במשחקים האולימפיים ולא עושים לו יוצא דופן.

קאופמן לאוניד: היו כ- 20 מאמנים והיום מדברים על להשאיר רק שלושה בגלל שרק שלושה האלה עולים מעל עשר שנים בארץ שמכינים ספורטאים למשחקים האולימפיים.

קאופמן לאוניד: אז היום, עם כל זה שאפילו ורד בורוכובסקי עוברת מאשדוד להתאמן אצלי, תמורת זה אני מאבד במשכורת 2500 ש"ח.

קאופמן לאוניד: למי אני יכול להסביר את זה?

קאופמן לאוניד: אני מסביר את זה לגילי, אני מסביר לאיגוד השחייה.

אילן שלגי: לדעתי כל הדבר בנוי לא נכון.

אילן שלגי: צריך לאפשר לספורטאי שיהיה לו מאמן.

אילן שלגי: למה זה צריך לבוא דרך משרד הקליטה ולמה התנאי צריך להיות שהמאמן עולה, ואם יש מאמן טוב שהוא לא עולה או שהוא פה יותר מעשר שנים, מה זה בכלל רלבנטי?

אילן שלגי: זה לא בנוי נכון.

אילן שלגי: אמרתי לגילי שייתן לי את הניירת.

אילן שלגי: אני בהחלט אנסה לעזור ואני אדבר עם שרת הקליטה.

אילן שלגי: לגבי השאלה של מעמד המאמן, צריך להגדיר את זה, ויכול להיות שזה עניין לחקיקה.

אילן שלגי: דברו עם יועצים משפטיים שלכם שידברו אתי ויעבירו לי טיוטא של הצעת חוק.

אילן שלגי: כל הנושא של אימון, אם הוא לא מוסדר בחוק, ראוי שזה יוסדר, בלי קשר למשחקים אולימפיים.

אילן שלגי: ישנו מאמן, מי נותן לו תעודה?

אילן שלגי: לאיזה מקצועות ולאיזה תנאים?

אילן שלגי: האם יהיה דירוג?

אילן שלגי: וכו'.

אילן שלגי: תכינו הצעה עם היועצים המשפטיים שלכם ותביאו לי.

אילן שלגי: ככל שזו תהיה הצעה מקצועית ושלא עולה למערכת כסף או שהיא עולה מעט, יש יותר סיכוי שהיא תתקבל.

אפרים זינגר: הבעיה היא פחות הגדרת פונקציה של מאמן וקריטריונים.

אפרים זינגר: על זה יש תקנות והיום ברור מי יכול לאמן מה צריך לעשות אדם כדי לאמן נוער, בוגרים נבחרת לאומית וכדומה.

אפרים זינגר: לא זו הבעיה.

אפרים זינגר: הבעיה מתחילה בכך שאין הגדרת משרת מאמן, לאוניד הוא מאמן, אין חולק על כך לפי כל הקריטריונים, אבל אין בשום מקום הגדרה של משרת מאמן.

אפרים זינגר: במשרד החינוך יש הגדרה למורה ולמדריך ואין חיה כזו שנקראת מאמן.

אפרים זינגר: הסיבה פשוטה, כי בהגדרה של מורה הוא צריך ללמד X תלמידים ורק אם הוא מלמד X תלמידים אז זה שווה למשרה ומשרה שווה כך וכך שקלים בחודש.

אפרים זינגר: מאמן באופן טבעי לא עובד על כמות.

אפרים זינגר: לאוניד לא עובד מול כיתה של 15 שחיינים ורק אז יש לו משרה מלאה.

אפרים זינגר: בענפים האישיים, בחלק מהמקרים זה אחד על אחד ועל זה המערכת לא מצליחה לתת את הדעת.

אילן שלגי: האם לא דברנו פעם שייחקק חוק שייקרא חוק הכנות למשחקים האולימפיים.

אילן שלגי: יכול להיות שבתוך זה צריך לדבר על הליווי, כולל הנושא החשוב הזה.

אפרים זינגר: זה עדיין מונח על סדר יומה של הוועדה.

אילן שלגי: איזה ועדה?

אפרים זינגר: אצלך, נדמה לי.

אפרים זינגר: היו שתי יוזמות והן נדחקו כרגע.

אילן שלגי: אנחנו לא נספיק לחוקק את זה עד האולימפיאדה אבל עכשיו זה הזמן לעשות את זה כי יש תשומת לב לכך.

אילן שלגי: אני אבקש מדלית ואפרת שיחפשו מה יש לנו בעניין הזה.

אילן שלגי: מתי זה היה בדיון בוועדה, איפה זה עומד והאם יש הצעת חוק שהונחה פעם או רק דיבורים, כי עכשיו זה הזמן לקדם את זה.

אילן שלגי: זה יהיה אולי רלוונטי להכנות לבייג'ין אבל עכשיו זה הזמן להתחיל.

אפרים זינגר: עכשיו זה הזמן לדבר על זה במסגרת דיון בכנסת על מה שנקרא עוד 100 ימים לתחילת המשחקים.

אורי אפק: אורלב אמר לי שהוא יעביר לך את זה אישית.

קאופמן לאוניד: גם הרעיון לעשות מאמנים לאומיים לחלק מהאנשים זה גם בא לקראת אתונה.

קאופמן לאוניד: בגדול, מה שאני מצפה ומבקש מהמערכת שהתנאים שיש לאותו מאמן שעובד, והוא עובד במשרה מסוימת כבר שלוש שנים ונשארה עוד שנה, לא לעשות בזה שינוי עכשיו.

קאופמן לאוניד: נגמרים המשחקים האולימפיים, עם גמר אולימפי או שני אולימפיים עדיין זה נגמר, כי כך היה ההסכם.

אילן שלגי: ככה זה.

אילן שלגי: מערכת בירוקרטית עובדת בלי שכל.

אילן שלגי: השאלה איפה אנחנו בני האדם יכולים להיכנס פנימה ולעשות את השינויים ההגיוניים.

קאופמן לאוניד: אני עכשיו צריך להתחיל לאמן פחות ולחפש עוד עבודה באמצע ההכנות או להגיד להם שאני לוקח קורס להרצות.

אילן שלגי: תודה לאוניד ושיהיה בהצלחה.

גילי לוסטיג: אני אסיים את המצגת.

גילי לוסטיג: בענף הטאקוונדו בסוף השבוע הזה הם היו בתחרות ההעפלה בצרפת ולצערי ארבעת הספורטאים הפסידו.

אילן שלגי: סליחה על השאלה ההדיוטית מה זה טאקוונדו?

גילי לוסטיג: זה סוג של תורת לחימה שיותר קרובה לקרטה.

גילי לוסטיג: יש להם עוד הזדמנות אחת בפברואר אבל הסיכויים שלהם מאד קלושים, לכן לא שמנו שמות.

גילי לוסטיג: בטניס יש לנו את אנה סמשנובה שהבטיחה את ההשתתפות שלה ויש עוד זוג, יוני ארליך ואנדי רם, שדרך אגב גם הם בוגרי הפנימייה, את מרינה קרבצ'נקו מטניס שולחן ראינו עכשיו בסיור.

גילי לוסטיג: יש לנו צוות כדורעף חופים שבהחלטה אסטרטגית נכונה החלטנו להתחיל להריץ אותם לקראת המשחקים האולימפיים בגלל שענף הכדורעף חופים מאד מתאים למדינת ישראל, בדומה לשיט, גם בגלל מזג האוויר וגם בגלל חופי הים ולא פחות חשוב שצריך למצוא רק שני שחקנים מוכשרים ולא 12.

גילי לוסטיג: הם רצו והתקדמו מאד בדירוג העולמי, אורי עזר להם מאד במכנות אימונים.

אורי אפק: סדרנו להם מחנה בלוס אנג'לס במשך שלושה חודשים.

אורי אפק: הם עשו סבב של משחקים באירופה ובקרוב הם ייסעו לשם.

גילי לוסטיג: בסיוף יש שלושה מועמדים תומר אור איילת אוחיון ואלכסיי צ'רמסקי.

גילי לוסטיג: הקרירטיון שם הוא מאד קשה בגלל שגם בנשים ביטלו את התחרות הקבוצתית והוא נעשה קשה יותר בגלל שאחת התחרויות לקריטריון הייתה אליפות עולם שנערכה בקובה והיא נפלה על יום כיפור כך שלא איילת ולא צ'רמסקי יכלו להשתתף והמנהלת הייתה צריכה לחפש להם תחרויות חלופיות.

גילי לוסטיג: בקייאקים, קצת בהפתעה לרעה, רק ספורטאי אחד הצליח לעשות את הקריטריון באליפות העולם האחרונה וזה רועי ילין, אולי מהדמויות שיכולות להפתיע במשחקים האולימפיים.

גילי לוסטיג: בחור מאד מוכשר והפסיכולוג שראיתם קודם עובד אתו באופן מאד צמוד ואני מאד מקווה שיחבר לו את הברגים.

גילי לוסטיג: לקלגנוב יש צ'אנס בסוף מאי בפולין בתחרות היבשתית.

גילי לוסטיג: הוא וליאור קרני אני מאמין שיעשו את הקריטריון, ליאור הייתה בכושר בלתי רגיל באליפות העולם אבל נפסלה.

גילי לוסטיג: לאחר מכן היא לקחה מדלית ארד היסטורית, אבל לא במקצוע אולימפי.

גילי לוסטיג: לגבי הזוגית, המצב קשה, אני אתן דוגמא למה זה כל כך קשה ומה ההבדל בין אולימפיאדה לאליפות עולם.

גילי לוסטיג: זו בעצם תחרות הגמר של אליפות עולם, אצל הגברים, רק שמונה ראשונים יכולים להגיע מאליפות עולם ואחר כך עוד חמישה באליפות היבשת, שם ינסה לעשות קלגנוב את מה שהוא צריך, ואנחנו מאמינים שהוא יעשה את זה.

גילי לוסטיג: אצל הנשים זה עוד יותר קשה, רק שבע באליפות העולם האחרונה ועוד שלוש בתחרות בפוזנן, והזוגית ששם אמרתי שהסיכויים אצלנו קלושים, רק שש באליפות עולם ועוד שתיים בתחרות הקריטריון כך שהסיכוי פה הוא מאד קטן.

גילי לוסטיג: באליפות עולם יש כ- 45 עד 60 סירות, זה תלוי.

גילי לוסטיג: לגבי קליעה, נדמה לי שהמטווח נמצא באותו מצב שהוא מצולם פה.

גילי לוסטיג: בינתיים אף אחד לא ראה את המטווח.

גילי לוסטיג: יש לנו שני קלעים מצוינים שהשתתפו בכל המשחקים האולימפיים חוץ מאחד במלבורן.

גילי לוסטיג: נכון שהם לא הצליחו אבל שניהם קלעים ברמה גבוהה ואנחנו מאד מקווים שהפעם הראשונה תהיה בדור שלנו שהם יצליחו לפגוע במטרה גם באולימפיאדה.

גילי לוסטיג: האמת היא שבקליעה, יותר מכל ענף אחר, ההבדלים בין האולימפיאדה לאליפויות עולם מתגלים בזירה האולימפית מפני שקליעה זה מקצוע שכמעט ולא מעניין אף אחד וגם דנילוב שזכה באליפות אירופה במדליית זהב חזר לארץ ואפילו שורה בעיתון לא הייתה על זה.

גילי לוסטיג: פתאום הוא בא לאולימפיאדה ויש שם את כל אנשי התקשורת והטלוויזיה והוא לא רגיל לזה.

גילי לוסטיג: לכן גם ביקור כזה ואמרתי את זה במיוחד לנושא של הקליעה, יכול להועיל.

גילי לוסטיג: אני רואה את החלק שלנו כזה שצריך להביא לענפים האלה, אפילו בצורה מלאכותית, את אנשי התקשורת כדי שירגישו את זה.

אילן שלגי: אז נארגן את זה ונלך לראות אותו.

גילי לוסטיג: הם שני קלעים באמת מוכשרים.

גילי לוסטיג: על קולסניק אני לא אדבר יותר מידי כי הסיכויים שלו קלושים.

גילי לוסטיג: לגבי שחייה, ראיתם עכשיו את ורד בורכובסקי ואת יואב גת, שיש עליו סימן שאלה כי לצערנו הרב הוא הודיע על פרישה זמנית.

גילי לוסטיג: זו פעם ראשונה שיש לנו ספורטאי שעשה את הקריטריון האולימפי, אבל לא רק עשה את הקריטריון בגדול אלא הוא גם מועמד לגמר אולימפי ובשחייה, שזה אחד הענפים המרכזיים באולימפיאדה ופתאום הוא נעלם מסיבות כאלה ואחרות, אז אני מאד מקווה שיחזור במהרה.

גילי לוסטיג: מתכוננים עוד מיקי חליקה, שילו איילון שמתאמן בארצות הברית, אניה גוסטומלסקי שראיתם עכשיו ושי ליבנת שהוא בחור צעיר שהתגייס עכשיו ואנחנו בהחלט מקווים שיהיה שם.

גילי לוסטיג: הכל ידוע מראש וגם פה אתם רואים בדיוק מה הם צריכים לעשות בתחרות במדריד.

גילי לוסטיג: כל אחד יודע כמה הוא צריך לשחות כדי להגיע למשחקים האולימפיים.

גילי לוסטיג: לשחייה אומנותית יש לנו צוות מדהים מירושלים שהוא דרך אגב הדואט הכי צעיר בעולם.

גילי לוסטיג: אינה יופה בת 15 ואנסטסיה גלושקוב בת 18.

גילי לוסטיג: פעם ראשונה באולימפיאדה שתהיה לנו שחייה אומנותית והם עשו את זה בגדול כשלקחו מקום 15 באליפות העולם האחרונה.

גילי לוסטיג: השיט הוא הענף המצליח ביותר שלנו, כשאנחנו מדברים במדליות אנחנו אפילו אומרים את זה בצורה חדה שהענף הזה חייב להביא לנו מדליה, גם בגלל ההשקעה הרבה שאנחנו משקיעים בענף הזה אבל לא פחות חשוב בגלל שהענף הזה הוא ענף הישגי מאד.

גילי לוסטיג: הספורטאי הבכיר ביותר שלנו זה גל פרידמן ואני חוזר לתחילת דבריי, שאם יש ספורטאי נוסף לאברבוך שיכול לביא לנו את זה, זה הוא.

גילי לוסטיג: הוא הוכיח את עצמו וזכה כבר באליפות עולם וגם במדליות אחרות באירופה ובעולם, ובעברו יש כבר מדליה אולימפית.

גילי לוסטיג: מוסיף לזה שהתחרויות יהיו ביוון באתר האולימפי, במקום שהוא טוב לו ונוח לו והוא מתאמן שם הרבה מאד שנים יחד עם ניקוס, שהיה מדליסט אולימפי באלטלנטה והוא חבר טוב שלו.

גילי לוסטיג: לי קורזיץ, שזכתה השנה באליפות העולם, היא ילדה צעירה נהדרת ומוכשרת מאד אבל היא טובה בסוג מסוים של תנאים, ברוח חזקה, ושם באיים הקנאריים,היא לקחה את אליפות העולם.

גילי לוסטיג: היא משתפרת כל הזמן אבל הסיכויים שלה פחות טובים מאשר גל פרידמן.

גילי לוסטיג: לגבי שיט, דברת עכשיו עם אחד מהשייטים, אודי גל, שהוא חצי מהצוות יחד עם גידי קליגר ויש גם צוות בנות מצוין, ואחד הדברים שזיגי התייחס אליו בהתחלה, זה הנושא של צוות ספורטאים מוכשר, מה שלא היה לו בסידני.

גילי לוסטיג: היה את שני קדמי וענת פבריקנט שהיו צוות מדהים מכל הבחינות גם מבחינת אישיות וגם ספורטאיות טובות אבל הן הצליחו להפסיד את המדליה.

גילי לוסטיג: היו 11 שיוטים, וביום האחרון, מצוף אחרון, היה ויכוח על מדלית כסף או ארד, והם היו מקום רביעי.

גילי לוסטיג: אני מספר את זה כי בתיאוריה, מי שלא עשה מדליה, קשה לו לעשות מדליה אולימפיאדה, והן אף פעם לא הצליחו להשיג מדליה בתחרויות הגדולות, ואכן הם לא היו יוצאי מהכלל גם שם, למרות שתמיד יש יוצאים מהכלל.

גילי לוסטיג: אז גם אודי וגידי לקחו מדלית כסף באליפות אירופה, וגם ניקי וורד לקחו מדלית ארד באליפות אירופה, כך שהם כבר עשו מדליה מה שעושה את החיים יותר קלים.

גילי לוסטיג: זה מה שיש, 23 ספורטאים, בניהם תשע ספורטאיות, כ- 40% ואני אומר שבסוף זה יגיע ל- שליש, ספורטאים מאד איכותיים, כאלה שלקחו כבר מדליות בתחרויות גדולות כמו אליפות אירופה ואליפות עולם.

גילי לוסטיג: יש את אברבוך, גוטשה, זאבי, דנילוב, ורד ויואב, גל פרידמן ולי קורזיץ,.

גילי לוסטיג: זאת אומרת משלחת יותר מצומצמת מסידני אבל מבחינת איכותה היא משלחת בלתי רגילה ואני מקווה שנעמוד בקריטריונים שהצבנו קודם.

גילי לוסטיג: אנחנו נהיה מרוכזים בכפר האולימפי ובעוד שני בסיסים נוספים.

גילי לוסטיג: אחת המסקנות מסידני, שהמרתוניסטים והקייאקיסטים, בגלל שהם מתחילים מוקדם והמרחק מהכפר האולימפי יכול לשמש יתרון, לכן הם יגורו בסמוך לאתר, כנ"ל לגבי השיט.

גילי לוסטיג: כך שיהיו שלושה בסיסים וזו ראייה לטווח ארוך כי אנחנו מודעים לזה שהבעיה העיקרית שתהיה לנו באתונה זה נושא התחבורה ולכן הסידור הזה נמנע הרבה מאד בעיות יכולות לצוץ עקב הבעייתיות הזו.

אילן שלגי: אני רואה שיש פה עבודה והכנה מקצועית מאד.

אילן שלגי: אין לי ספק שהניהול שלכם, וההובלה שלכם, עם הניסיון הגדול והמסירות זה דבר שאין לו תחליף.

אילן שלגי: חשוב שגם הספורטאים יעשו את שלהם, אבל התמיכה והליווי שהם מקבלים נותנים לי הרגשה טובה, שאנחנו עושים את המקסימום.

אילן שלגי: דבר נוסף שצריך לעשות זה לתת לכם את האמצעים , אז אני שומע שזה בטיפול ואם יש בעיה, כמו הנושא של המאמנים, שאני יכול לעזור, אז ברצון.

אילן שלגי: אבל אמרת שלגבי הכסף הגדול אתם אופטימיים.

אפרים זינגר: את האופטימיות שלנו אתה מכיר, אם שמנו לפני שלוש שנים את הסלוגן, "התקווה שווה זהב" זה מעיד על אנשים אופטימיים, אנחנו אופטימיים בבסיס.

אילן שלגי: אני מקווה שאפשר לתת לאנשים האלה, בנוסף לליווי המקצועי גם את השקט הכספי, לקיום מינימלי.

אילן שלגי: אמרתי שאם אפשר לעזור בנושא המלגות והמע"מ, ואני מניח שיש לזה השלכה גם לדברים נוספים, כי הרי לא רק לספורטאים יש את הבעיה של המע"מ.

אפרים זינגר: בנושא המע"מ והמיסוי על מלגות הספורטאים, זה התחיל מהכדורגל והכדורסל כי התחילו להגיע שחקנים זרים וקמה קול צעקה, לא יכול להיות שלשחקנים זרים נותנים מלגות תחת שם כזה או אחר, בעוד שלשחקנים מהשורה משלמים את כל המיסים.

אפרים זינגר: מדובר בספורטאים שסך כל ההכנסות שלהם לא מגיע להכנסה חודשית של אחד מהחברה האלה.

אפרים זינגר: הכיוון שבו אנחנו הולכים זה לנסות ולבדוק אפשרות להצמיד את זה למלגות שאוניברסיטאות נותנות לסטודנטים מצטיינים.

אפרים זינגר: אנחנו גם מתייחסים לזה כאותו דבר כי למעשה אלו מלגות הצטיינות.

אילן שלגי: אם אתה מדבר על בונוס שספורטאי מקבל אחרי שהביא מדליה או הגיע לגמר, אז זה דומה, אלה מלגות הצטיינות.

אפרים זינגר: זה כמו מלגות לסטודנטים מצטיינים.

אפרים זינגר: זו לא הכנסה, זה סוג מסוים של הכנסה אבל גם מלגה לסטודנט זו הכנסה.

אפרים זינגר: הראייה היא כבונוס ומלגה על הצטיינות.

אפרים זינגר: אנחנו גם בוחנים אפשרות לתת את מלגת ההצטיינות בסכום אחד.

אפרים זינגר: הבעיה היא שאנחנו מחלקים את זה ל- 12 חודשים ואז מתחילים להתייחס לזה כעין משכורת.

אפרים זינגר: יכול להיות שנבחן דרך אחרת שבה אנחנו נותנים את זה בסכום אחד לקרן של הספורטאי שממנה הוא ימשוך אחת לחודש.

אפרים זינגר: זה לא יקרה עד אתונה אבל זה הכיוון, אם לא נצליח למצוא את המסלול הרגיל.

אילן שלגי: דבר נוסף שנגענו בו היום הוא חוק ההכנות האולימפיות, שעכשיו הזמן לנסות ולקדם אותו.

אילן שלגי: מטבע הדברים אנחנו עסוקים בהמון תחומים, ואחת הסיבות שהגדרתי שאני רוצה לבוא הנה ולהיות אתכם בקשר, זה שאם אני לא אקבע לעצמי משהו בלוח הזמנים, אני לא אגיע אליו.

אילן שלגי: החוק הזה עלה עכשיו ולא אתם העליתם אותו, אני נזכרתי בו תוך כדי הדיון.

אילן שלגי: אל תתביישו לבוא אלי ולשאול אותי ולהזכיר לי, כי אתם יודעים שבתחום החינוך יש לנו המון דברים חשובים לעסוק בהם, דברנו על זה קודם, כמה המערכת בקשיים ובבעיות ואנחנו בהחלט עובדים קשה מאד ומנסים לתת טיפול ותשומת לב להרבה נושאים, אבל גם הספורט הוא בייבי שלנו, ובטח בשנה אולימפית, אז נשתדל לעסוק גם בו.

אפרים זינגר: אחד הנושאים שקיימים בחלק מהמדינות האירופאיות ופחות נמצא במערכת החינוך אצלנו, כאשר מנסים להעביר ערכים של מצוינות והישגיות.

אפרים זינגר: אם עד היום מניעת נשירה זו הייתה חזית הכל, ולא משנה באיזה נושאים, בחודשים האחרונים מתחילים לדבר יותר ויותר על השגיות ומצוינות.

אפרים זינגר: באותן מדינות שאני מדבר עליהם, ודווקא הן מדינות מערב אירופאיות, מכניסים חזק מאד לתוך מערכת החינוך את הנושא של הערכים האולימפיים.

אפרים זינגר: למעשה הערכים האולימפיים אומרים את הכל, זו התמדה, עבודה קשה זה מצוינות מסירות דבקות במטרה, זה כל אותם ערכים שהלוואי והחברה כולה הייתה נכנסת אליהם.

אפרים זינגר: יכול להיות שניקח את חוק ההכנות האולימפיות ונסתכל עליו בצורה אחרת על מנת שהוא לא יהיה רק חוק שעוסק בהיבטים הכספיים, אלא גם בהיבטים הערכיים שלחשיבות שלהם יש משמעויות כספיות.

אילן שלגי: היבט נוסף של העניין, עלה לי כשישבתי בסוף השבוע להכין חומר לקראת דיון שיש לנו מחרתיים בנושא יעדי הציונות, 100 שנים לפטירת הרצל, ותוך כדי קריאת החומר, קראתי על מקס נורדאו, שאנחנו מכירים מהרחובות בכל עיר, שדיבר על יהדות השרירים.

אילן שלגי: הוא היה רופא והיה סגנו וממשיכו של הרצל ודיבר על יהדות השרירים, והיהודי החדש.

אילן שלגי: פה בארץ ידעו לטפח את זה ברמה כזו או אחרת ואחר כך נושא השרירים נותב יותר לכוח הצבאי, אבל זה בהחלט חשוב.

אפרים זינגר: בעיקר שרירי הלשון והלסת.

אילן שלגי: גם היהודים, בוודאי בארצות הברית, יודעים לעסוק בספורט ויש להם את המודעות, ואני חושב שאפילו היום אצלנו, אצל אותו סקטור שלא משרת בצבא ועסוק כל הזמן בלימוד בכיוון מסוים אחד, ולא כל כך תורם לחברה, אני חושב שהם עוסקים בספורט ולא מזניחים את זה.

אילן שלגי: במגזר החרדי יש גם שיעורי ספורט, לא עם דגש, אבל אני זוכר שראיתי את זה באחד המסמכים וחשבתי שטוב שהם מבינים שריך להפעיל קצת את השרירים.

אפרים זינגר: אם הזכרת את מקס נורדאו, התחלתי לפני כמה חודשים לנסות לפתח ערוץ פעולה נוסף.

אפרים זינגר: הייחודיות של האולימפיאדה, שהספורט הוא רק אמצעי.

אפרים זינגר: אחת הבעיות והחולשות שלנו הוא שלא הצלחנו להעביר את המסר הזה לכלל מקבלי ההחלטות.

אפרים זינגר: זה לא רק ספורט, הספורט הוא האמצעי, דברנו על מצוינות, וכדומה, התחלתי לפתח ערוץ עם הסוכנות היהודית, כאשר הרעיון הוא לנסות במסגרת הדיאלוג וההמשכיות עם יהדות התפוצות, להציג להם אלטרנטיבה נוספת לצבא.

אפרים זינגר: במשך השנים מכרנו תמיד ליהדות התפוצות את החייל הישראלי, ובחברה השסועה שיש לנו קשה מאד למצוא מודל לחיקוי שנמצא בקונצנזוס, כי יש תרבות כזו ותרבות אחרת ודתיים וחילוניים, הספורטאי האולימפי נמצא בלב הקונצנזוס, ובאמצעות אותם ספורטאים אולימפיים ניתן להתחבר לאותן קהילות ופדרציות, בעיקר בארצות הברית, לדור הצעיר שאוהב ספורט, הוא אוהב את הספורט האמריקאי, ובשביל צעיר יהודי אמריקאי לראות אלוף עולם זה משהו שבחיים לא יקרה רק עם מקסימום הוא יראה פעם בשנה עם אבא שלו לארוחה לארגון ששילם עליה 1000 דולר.

אפרים זינגר: השבוע בא אלי אפרים לפיד בניסיון לגלגל את זה כעוד רעיון ליום שאחרי אתונה.

אפרים זינגר: אנחנו מנסים לחשוב על מגוון האפשרויות תוך כדי הכנה לאתונה, גם מתחילים לחשוב על היום שאחרי, גם בהיבט המקצועי, גילי מתחיל לחשוב כבר על בייג'ין 2008, ואנחנו מנסים לראות איך אנחנו תורמים לחברה.

אילן שלגי: הייתי בבייג'ין בתחילת ספטמבר ובאותו שבוע הוציאו כבר את החולצות של בייג'ין 2008, חודש קודם הייתי באתונה ורק אז יצאו האביזרים של אתונה.

אפרים זינגר: כי החולצות באות מאותו בית חרושת.

אילן שלגי: שאלה נוספת, כדי להבליט את השנה האולימפית ואת הספורטאים ולהביא את הנוער להכיר ולהזדהות.

אילן שלגי: האם התחברה לזה מערכת החינוך?

אילן שלגי: האם מסובך להטיל על המורים לספורט בבתי הספר מטלה לדבר על זה עם התלמידים לפני השריקה להתחיל הריצה בשיעור הספורט?

אפרים זינגר: בתחילת שנת הלימודים התחברנו לחמשת הכנסים האזוריים של המורים לחינוך גופני.

אפרים זינגר: את המצגת שראית פה עשינו שם, פלוס העברת חומרים כתובים שהעברנו להם, עם התמיכה של הפיקוח לחינוך גופני.

אפרים זינגר: להכניס את זה לתוך מערכת החינוך.

אילן שלגי: צריך לתת להם הוראות, לא תמיכה.

אפרים זינגר: אמור לצאת חוזר של רונית תירוש שמדבר על השנה האולימפית.

אפרים זינגר: בבחינות הבגרות השנה תופענה שאלות על הנושא האולימפי לכיתות מגמות הספורט.

אילן שלגי: אבל לכל תלמיד במערכת יש שעתיים לפחות של ספורט בשבוע, אז למה לא להטיל על המורים לחינוך גופני לדבר על זה?

אילן שלגי: את זה צריך לעשות משרד החינוך התרבות והספורט.

אפרים זינגר: הצענו בכינוסים אזוריים שמקיימים אם זה יום ספורט אזורי או מפגש אזורי, לתת להם את הנושא האולימפי.

אפרים זינגר: מבחינתנו אין בעיה, להפך, אנחנו רואים בזה את אחד מהתפקידים העיקריים שלנו.

אילן שלגי: אחד הדברים שאני מתכוון לעשות, שלא קשור לספורט האולימפי, זה לקיים דיון על הספורט העממי בישראל כי זה חשוב.

אילן שלגי: בצד המצוינות וההישגים לאולימפיאדה ובכלל, צריך להביא כמה שיותר אזרחים לעסוק בספורט וזה הספורט העממי.

אילן שלגי: אבל לנושא השנה האולימפית כדבר ערכי, אפשר לקיים דיון, תבואו אתם לוועדת החינוך והתרבות, תביאו כמה מהספורטאים, נביא מורים לחינוך גופני, נביא תלמידים ממגמות ספורט ונעשה דיון שיביא שדרוג לעניין הזה בעיקר לצורך מערכת החינוך.

אפרים זינגר: אנחנו מקיימים תחת הכותרת של האקדמיה האולימפית ימי עיון או חצאי ימי עיון במקומות ישוב.

אפרים זינגר: לפני כחודש קיימנו בהוד השרון חצי יום עיון כזה, היו כל תלמידי השכבה הבוגרת במוסנזון כשהנושא היה ספורט הישגי, ספורט לכל, שותפים או יריבים.

אפרים זינגר: גילי נתן את הפן של הספורט ההישגי והרצל חגי שעומד בראש איגוד הספורט העממי נתן מהפן שלו.

אפרים זינגר: המסקנה הלא מפתיעה היא שבסך הכל ספורט עממי וספורט הישגי הם שותפים כי במחקרים עולה שרמת המודעות ורמת ההתעניינות של אנשים שעוסקים בפעילות גופנית מכל סוג שהוא בתחרויות ספורט הישגי ותחרותי, היא הרבה יותר גבוהה משל אנשים שלא עוסקים בכלל בספורט מכל סוג שהוא, ומפה העניין של ספורט הישגי שהוא שבספורט תחרותי, לקדם את הספורט לכל.

אפרים זינגר: כי ככל שיש יותר עניין, גם מקרב התלמידים וגם מקרב ציבור המורים, גם מקרב כלל האוכלוסייה, התמיכה הציבורית בספורט התחרותי הישגי, תגדל.

אפרים זינגר: כך שבהחלט יש שותפות בין השניים.

אילן שלגי: אני חושב שאנחנו יכולים לסכם כהחלטות של הוועדה, דבר ראשון, הבעת ההערכה והתודה שהבעתי קודם לאפרים זינגר, יו"ר הוועד האולימפי, וגילי לוסטיג יו"ר היחידה לספורט הישגי, שמובילים את העניין ואת ההתרשמות הרבה שלנו מהביקור.

אילן שלגי: דבר שני, אנחנו קוראים למשרד החינוך התרבות והספורט למנף את הנושא של השנה האולימפית כדי לחנך את הנוער באור של השאיפה האולימפית להישגים תוך כדי התמדה, השקעת מאמץ, לראות במצוינות ערך.

אילן שלגי: במיוחד אנחנו קוראים למשרד להפעיל את המורים לחינוך גופני לצורך הסברה ודיווח לתלמידים.

אילן שלגי: להפנות את תשומת ליבם שאנחנו בשנה אולימפית, שיעקבו אחרי התקשורת, אולי להטיל על תלמידים משימות, כל אחד שיתרכז באחד הענפים האולימפיים וידווח על כך לחברים שלו.

אילן שלגי: מדובר על כלל התלמידים ולא רק על מגמות הספורט.

אילן שלגי: יש בתי ספר שאין בהם אולם ספורט מתאים ויש ימים לפעמים שאי אפשר לצאת החוצה, ואז זה הזמן לדבר.

אילן שלגי: לא רק שהמורה יוציא את הלוח על מבנה השרירים, אלא שידבר גם על דברים שמחנכים.

גילי לוסטיג: ואת הפגישה הבאה נארגן במטווח?

אילן שלגי: אנחנו יכולים לעשות מפגש אחד במפגש בהרצליה וזה יכול מבחינתי להיות גם בימי שישי.

אילן שלגי: הדבר השני זה ביקור חווות הנוער בירושלים לראות את השחייניות האומנותיות.

אילן שלגי: תודה רבה לכם תמשיכו להתאמץ ולהצליח.