ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 111, 2003-12-03 00:00

אילן שלגי: שלום לכולם, אנחנו נמצאים בדיון בנושא הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004, תיקוני חקיקה, סעיף 105, זה הסעיף שמציע לחוק ההסדרים לבטל את סעיף 11ב לחוק הקולנוע התשנ"ט 1999.

אילן שלגי: הנושא שהובא בפנינו הוא גם מהותי וגם עקרוני, השאלה המהותית והחשובה לכולנו היא מה יהיו תקציבי הפתיחה בעתיד בענף הקולנוע, והשאלה העקרונית היא – האם ראוי לבטל חקיקה של הכנסת שעברה 3 קריאות טרומיות, וגם חל עליה דין רציפות ועברה מחדש בהינף יד בחוק ההסדרים.

אילן שלגי: הנושא האחר שחשוב לא פחות, הוא מה בכלל חלקה של התרבות בתקציב המדינה.

אילן שלגי: אנחנו יודעים שקיימת המלצה של אונס"קו למדינות החברות שתקציב התרבות יהיה אחוז אחד מתקציב המדינה, הדבר הזה מקויים בכמה מהמדינות שאנחנו רוצים לידמות אליהן, במדינת ישראל תקציב התרבות היום הוא כפרומיל וחצי, וקיימת מזימה להפחית אותו לפרומיל אחד.

אילן שלגי: בחוק הקולנוע נוצר תקדים חיובי שנקבע בחוק כבר בשנת 1999, בימים האחרונים של 1998 להחלטה של הכנסת שהיתה אגב בניגוד לעמדת האוצר אז.

אילן שלגי: ואם ישנו חוק שצובע סכום מסויים בתקציב המדינה לענף מסויים בתרבות, מזה לא רצוי לסגת.

אילן שלגי: האוצר – הממשלה מביאה בדברי ההסבר לבקשה לבטל את סעיף 11ב התייחסות למצב שעל פיה התמלוגים בשנים האחרונות ירדו גם בגלל המצב הכלכלי, גם בגלל מדיניות של האוצר להפחית את סכומי התמלוגים.

אילן שלגי: מספרים לנו על הסכמה שהיתה עם מועצת הקולנוע כי הסעיף יבוטל וסכומי התמיכה יהיו בשיעורים מסויימים שלפחות לטווח הקצר נראו לאלה שקיבלו את ההחלטה וראשי מועצת הקולנוע כן נכונים.

יוסי שריד: מי קיבל את ההחלטה?

אילן שלגי: האופן שבו ראשי מועצת הקולנוע בשעתו ראו את הדברים והסכימו לביטול סעיף 11ב, אבל בכל הכבוד הראוי אנחנו כאן כמחוקקים צריכים לראות גם את הטווח הארוך, וכאמור להתייחס לעניין העקרוני עד כמה ראוי לבטל חקיקה או איזה שהיא הסכמה, ואחר כך להביא את הדברים אל הכנסת, אל המחוקק, אל הריבון באמצעות חוק ההסדרים.

אילן שלגי: לכשעצמי, יש לי גם ספק אם לא נותרו חובות מן העבר, כי לא ברור לי אם הגופים משלמי התמלוגים העבירו את כל מה שמגיע מהם, ואם מי שגובה מהם את התמלוגים הקפיד עימם, או שסיים את ההתחשבנות איתם.

אילן שלגי: ולכן, לי לא נראה שראוי לבטל את סעיף 11ב, ייתכן ונצטרך לבדוק, ונשמע כמובן את גורמי הקולנוע הנכבדים שרובם נמצאים כאן איך הם רואים את הדברים.

אילן שלגי: נצטרך להגיע לפתרון שלא יפגע בעיקרון וגם ישאיר את ענף הקולנוע עם תמיכה סבירה.

אילן שלגי: אבקש את חבר הכנסת יורי שטרן שהיה אחד מיוזמי חוק הקולנוע , ובעיקר סעיף 11ב.

אילן שלגי: בבקשה.

יורי שטרן: שלום לכולם, תודה ליושב ראש ועדת החינוך.

יורי שטרן: אני חושב שיש הישג גדול בעצם העובדה שהחוק הזה פוצל מחוק ההסדרים ועבר לדיון בוועדת החינוך התרבות והספורט.

יורי שטרן: אגיד את דעתי בקצרה.

יורי שטרן: בתור יושב ראש ועדת הפנים, היתה עוד ישיבה אצלי, ולכן קיבלתי איזה שהיא פריבלגיה אצל יו"ר הוועדה.

יורי שטרן: חוק הקולנוע משמעותו היתה יצירת בסיס בטוח לתיקצוב הקולנוע הישראלי, ודרכו גם הרבה מאוד אומניות אחרות.

יורי שטרן: קולנוע זה מין בית חרושת שמאגד בתוכו הרבה מאוד יוצרים מכל מיני תחומים – מוסיקה, גרפיקה, ספרות, משחק וכו'.

יורי שטרן: כל הויכוח מלכתחילה עם האוצר היה אם אנחנו יוצרים מה שנקרא "טייס אוטומטי" תיקצוב שהולך ללא התערבותם, או שאנחנו יוצרים מצב שכל שנה מחדש דנים מהו תיקצוב הקולנוע.

יורי שטרן: אני חושב שבזה שבנינו חוק שמבטיח תיקצוב מסויים באופן אוטומטי, עשינו פריצת דרך שאני מקווה פעם גם תהיה לה השלכות על תחומי תרבות אחרים.

יורי שטרן: אני חושב שאסור לוותר על ההישג הזה.

יורי שטרן: נכון שהיום הסכומים הצטמצמו ויש פה איזה טרייד-אוף שהאוצר אמר בואו נבטל את החוק, ובמקום זה נפקיד סכום.

יורי שטרן: מכל מה שאני למדתי במגעים שלי עם האוצר, ומתוקף השנים שלי הארוכות בכנסת, אסור לעשות את זה, ולא חשוב איזה הסכם אנחנו עושים.

יורי שטרן: אם תהיה מצוקה תקציבית וכל מה שהובטח לקולנוע יקוצץ, כי למי תלך להוכיח ברחוב שקולנוע יותר חשוב מאמהות חד-הוריות, או מזקנים, או מנכים.

יורי שטרן: יש אלף ואחד צרכים שיתמודדו מול זה.

יורי שטרן: לכן אני מציע שאנחנו נתקן את סעיף החוק, ונתקן אותו בצורה כזאת שהכסף מהקולנוע יבוא מהתמלוגים כפי שזה כתוב בחוק, ולא יופחת כמו שסיכנו עם האוצר 60 מיליון שקל.

יורי שטרן: זאת אומרת, זאת הריצפה שהאוצר יבטיח אותה.

יורי שטרן: אני גם בעד לקבוע תקרה לצורך העניין.

יורי שטרן: נאמר ולא יהיה מעל 90 או 100 מיליון.

יורי שטרן: שאי פעם לא ישתגע הקולנוע הישראלי חלילה אם הכסף יזרום בכמויות אדירות.

יורי שטרן: אבל נכון לרגע זה, כל עוד לא מצאנו מנגנון הבטחה תקציבי תרבות יותר בטוח מאשר היה בחוק הקולנוע, זאת הצעתי, ואני מקווה מאוד שזאת תהיה גם דעתם של חברי הוועדה.

יורי שטרן: אני מודה ומתנצל.

אילן שלגי: אני מבקש לשמוע את נציג האוצר מר אמיר לוי, ואחריו – חבר הכנסת ברכה.

אמיר לוי: שלום לכולם, אני רוצה להציג את החוק, מאיפה הוא נולד, ומה יש בו.

אמיר לוי: חוק הקולנוע על רקע גופי השידור המסחריים שמשלמים תמלוגים לאוצר המדינה, ערוץ 2 וערוץ 10, חברות הכבלים והלוויין ותחנות הרדיו האזוריות, הן לא השחקניות היחידות בענף התקשורת שמשלמות תמלוגים, הן אלה שעליהן חוק הקולנוע חל ו-50% מהתמלוגים שהן משלמות עובר לחוק הקולנוע.

אמיר לוי: אני מדגיש שהן לא היחידות, ומייד נגיע לרפורמה שנעשתה ותמשיך להיעשות בנושא התמלוגים, אז היא לא קשורה רק אליהן אבל היא משפיעה עליהן.

אמיר לוי: חוק הקולנוע לפי סעיף 11 50% מהתמלוגים שמשלמים הגופים האמורים למדינה, עוברים לתמיכה בחוק הקולנוע.

אמיר לוי: שיטת החישוב זה בסיס ההכנסות החייב של הגופים האלה שאמרתי קודם, כפול שיעור התמלוגים הרלוונטי, כשבסיס ההכנסות החייב של הגופים יש האטה בצמיחה ויש מגמת ירידה בשנים האחרונות בתחום השידורים המסחריים בגלל המיתון במשק.

אמיר לוי: שיעור התמלוגים – יש ירידה – נעשתה רפורמה וזה היה 8% ירד ל-4% בכבלים ובלוויין זה יירד ל-3.5% בשנה הבאה.

אמיר לוי: זה תקנות שכבר אושרו על ידי ועדת כספים וועדת הכלכלה של הכנסת.

אמיר לוי: מדיניות התמלוגים של הממשלה – אני אגיד פה היא בסופו של דבר להפחית את התמלוגים עד לאפס משתי סיבות:

אמיר לוי: זה הענף היחיד בישראל שיש עליו חוץ מקריאה וחציבה שזה בגלל שימוש במשאב טבעי אין עוד ענפים שיש עליהם תמלוגים, והסיבה שהיה תמלוגים על ענף התקשורת זה שהיו בעצם שחקנים מונופוליסטים, אז היתה איזה שהיא תפיסה שבעצם אם יש גוף מונופוליסטי בואו ניקח לו את הרנטה.

אמיר לוי: היום אנחנו מכירים בזה שהתפיסה הזאת היא קצת בעייתית ואפילו מאוד בעייתית, כי אם הגוף הזה הוא מונופוליסטי, אז כנראה שמחיריו בפיקוח, אז אפשר להוריד את המחירים, לא צריך לקחת תמלוגים.

אמיר לוי: בסיס החישוב הוא יותר נמוך ולכן התעריפים יהיו יותר נמוכים.

אמיר לוי: אם זה ענף תחרותי, אין סיבה לקחת תמלוגים, כמו שלא לוקחים בענף התחבורה, וכמו שלא לוקחים בענף הגאז, וכמו שלא לוקחים משום ענף אחר במשק שפועל תמלוגים.

אמיר לוי: יש מסים, מס חברות ומס על דיבידנד.

אמיר לוי: הסיבה היחידה שאנחנו לא מורידים את זה בצורה חד-צדדית שמדובר ב-800 מיליון שקל ומבחינה פיסיקלית אי אפשר לעמוד בזה.

אמיר לוי: לכן המהלך נעשה בצורה מאוד מאוד מדורגת ומאוד איטית.

אמיר לוי: מבחינת ההפחתה אתם תראו את זה בשקף השני, זה היה 8% על ערוצי הטלוויזיה המסחרית, ו-4% החל משנת 2002 ואילך, כנ"ל בתחנות הרדיו האזוריות שם הסכומים נמוכים, אבל זה אותם שיעורים.

אמיר לוי: ערוצי הכבלים והלוויין התחילו ב-5% 2002 –2203 זה 4% והחל משנת 2004 3.5% כפי שאמרתי.

אמיר לוי: הבעיות שיש במצב הקיים – התמיכה בענף היא נגזרת של התמלוגים המועברים למדינה, יש ירידה בתמלוגים, יש האטה בצמיחה אז זה יורד, זה מנקודת מבט של ענף הקולנוע.

אמיר לוי: וכמו שאמרתי ההיקף הוא נגזרת גם של המיתון וגם של השיעור, הוא בעצם יורד ולכן יש ירידה בתמיכה לענף הקולנוע.

אמיר לוי: הפתרון זה בעצם תיקצוב שהוא לא תלוי בהיקף התמלוגים.

אמיר לוי: יש את ההסכם, אני לא יודע אם הונח בפני חברי הוועדה, אם לא אפשר לשים אותו.

יוסי שריד: לא היתה ירידה בתמלוגים, גם אז האוצר התנגד נכון?

אמיר לוי: האוצר התנגד תמיד לחוק הקולנוע, והסיבה היתה שלא רצינו שיהיה חוק שהוא בעצם חוק אוכף את חוק התקציב.

יוסי שריד: זאת אומרת מבחינת האוצר אין הבדל אם זה עולה או יורד, יש גישה.

אמיר לוי: אני מנסה להסביר.

מוחמד ברכה: זה נשמע מאוד מוזר שהטענה מהאוצר כלפי החוק הזה שהוא אוכף את חוקי התקציב... שאוכף את כל הכנסת.

אמיר לוי: בואו ואפתור לכם את הדילמה.

אמיר לוי: אתם לא רוצים את הסעיף הזה שלא יהיה סעיף, תוותרו על הסעיף הזה, אנחנו חיים עם זה בסדר.

אמיר לוי: אם חברי הוועדה רוצים להגיד ההסכם לא בתוקף ואנחנו לא מוכנים לבטל את סעיף 11 מבחינתנו זה בסדר.

יולי תמיר: עם כל הכבוד לכם, אתם לא יכולים להציע לנו תמיד רק שתי אופציות, או שנקבל את האופציה שלכם או שלא יהיה.

אמיר לוי: אני לא יכול להכריח אתכם.

אמיר לוי: אם אתם חושבים שזה לא הסכם טוב, ואתם רוצים להישאר עם הסעיף, אז אני אסביר, ושלא תחשבו שאנחנו עושים פה תרגיל, אני אומר מראש, אם חברי הוועדה לא רוצים לאשר את הצעת הממשלה, אנחנו חיים עם זה בסדר.

אמיר לוי: אני אומר את זה באמת.

אמיר לוי: מה שעשינו לאור ההפחתה בתמלוגים שהיתה ולאור ההפחתה הצפויה, ואני אגיד שהממשלה קיבלה החלטה להמשיך את ההפחתה בשיעור התמלוגים במסגרת אימוץ דו"ח ועדת קרול, ואני אומר ההפחתה צפויה להגיע בסופו של דבר לאפס.

אמיר לוי: אני לא יכול להגיד לכם תוך כמה שנים זה יקרה, אבל זה יקרה.

אמיר לוי: בסופו של דבר כשהגענו עם ההפחתה לוועדת הכלכלה ובהסכם עם משרד החינוך ועם מועצת הקולנוע ובדיון עם פורום היוצרים - - -

יורם חטב: לא ממש.

יורם חטב: מי שהיה באותו רגע עם התנגדות נחרצת של שניים מנציגי היוצרים שהיו שם.

אמיר לוי: בסופו של דבר הצענו שנקבע את היקף התמיכה פלוס איזו שהיא תוספת מסויימת שהיתה בשנת 2002, והגענו לסכום של 61 מיליון.

אמיר לוי: הסכמנו להתחייב על זה ל-5 שנים, בשנים 2003-2207 , ב-2003 כך קרה, למרות שלפי החוק הסכום שאמור לעבור הוא נמוך יותר , הפעלנו את ההסכם, הגם שסעיף 11 עדיין לא בוטל ובסופו של דבר אנחנו חושבים שגם לטובת ענף הקולנוע, וגם לאור מדיניות התמלוגים ולאור זה שאנחנו לא רוצים שוב לבוא לכנסת עם הפחתה בתמלוגים, ושלא יפחיתו לענף התקשורת התמלוגים בגלל שזה קשור לחוק הקולנוע, חשבנו להציע את מה שהצענו וחתמנו על ההסכם.

אילן שלגי: מר לוי, הרי ייתכנו גם פתרונות ביניים מלבד שתי האפשרויות שאתה הצעת.

אילן שלגי: שלום אדוני היושב ראש, אשמח לשמוע אותך מייד.

אילן שלגי: ישנן הרי גם אפשרויות ביניים בין ביטול ופעולה לפי ההסכם, לבין התעלמות מן ההסכם והשארת הסעיף כפי שהוא.

אילן שלגי: ישנה אפשרות של הקפאה, ישנה אפשרות של הקפאה על תנאי, אבל אולי נגיע לזה בהמשך.

אילן שלגי: הייתי רוצה לשמוע, ברשותך אדוני היושב ראש, אם תוכל להישאר איתנו עוד כמה דקות.

ראובן ריבלין: אני יכול להישאר עד רבע לעשר כי יש לי אז ישיבה.

אילן שלגי: אני מבקש לשמוע את אחד מהאנשים מענף הקולנוע.

יוסי שריד: ברשות היושב ראש, אני רוצה לשאול שאלה, למה לא עלתה הצעה?

יוסי שריד: מכיוון שאני מתרשם שההצעה שלכם היתה מתוך דאגה לקולנוע, אין לי ספק, למה לא עלתה הצעה שמכיוון שאתם מאוד מודאגים מירידת התמלוגים, ל-5 שנים יהיו 60 מיליון שקל בלי לבטל את החוק.

אמיר לוי: אנחנו לא מוכנים שבחוק שהוא לא חוק התקציב יהיה סכום תקציבי.

ראובן ריבלין: מה זאת אומרת אתם לא מוכנים, החוק קובע.

יוסי שריד: גם לו היו עולים על תמלוגים אתם נגד.

אילן שלגי: מר לוי, אפשר להגיע לאותה נוסחה - - -

אמיר לוי: אני מודיע שאנחנו מוכנים לוותר.

אילן שלגי: אפשר להגיע לאותה תוצאה גם אם לא נמכור בסכום, נאמר שהתקציב לא יפחת מהסכומים שהועברו בשנת 2003.

אילן שלגי: כלומר, אפשר להגיע לסעיף שיאמר הסעיף מוקפא ל-5 שנים, אבל ייכנס לתוקף כאשר התקציב יפחת ובלבד שהתקציב לא יפחת מזה שהועבר בשנת 2003, אבל נגיע לזה בהמשך הישיבה.

אילן שלגי: אני מבקש לשמוע את אחד מאנשי ענף הקולנוע.

יוסי שריד: למה צריך להגיד אפילו מוקפא, לפי הגבוה.

יוסי שריד: האוצר רוצה לעזור לקולנוע, אתה רוצה שהאוצר לא יעזור לקולנוע, אז לפי הגבוה ביותר באותה שנה, למה צריך להקפיא?

אילן שלגי: אני מבקש לשמוע את אחד מאנשי ענף הקולנוע מר כתריאל שחורי.

אילן שלגי: אבקש לשמוע את עמדתכם, אחר כך נשמע גם את מר חטב.

כתריאל שחורי: העמדה שלנו היא מאוד ברורה והיא בעצם עמדה שאנחנו עקביים בה לאורך השנים.

כתריאל שחורי: היה מאמץ עצום שלנו החל משנת 1995 כאשר תקציב הקולנוע קוצץ ב-50%, במשך שנים אנחנו היינו תלויים בגחמות כאלה או אחרות, לא היה לנו תקציב, לא היה לנו אופק, לא ידענו בדיוק איך אנחנו מתנהלים.

כתריאל שחורי: במיוחד מ-1995 ואילך.

כתריאל שחורי: לכן יצאנו ביוזמה של חוק הקולנוע וחשבנו שהגיע הזמן שאנחנו נצא ממעמד של בן חורג בתרבות הישראלית ושלראשונה יינתן לקולנוע הישראלי סיכוי הוגן עם איזה שהוא אופק.

כתריאל שחורי: ולכן כל ההולכה היתה בכיוון הזה, וחברי הכנסת שנרתמו לעניין וביניהם רובי ריבלין שיושב פה, ואכן החוק עבר, עבר תלאות גדולות.

כתריאל שחורי: מבחינתנו נכון להיום העמדה שלנו היא מאוד ברורה, אנחנו מתנגדים להזזה ולו של פסיק אחד בחוק.

כתריאל שחורי: החוק יישאר כפי שהוא, ניתן אולי בצוק העתים וכן הלאה למצוא דרכים כאלו ואחרות.

כתריאל שחורי: היושב ראש רמז לכמה אפשרויות.

כתריאל שחורי: מבחינתנו התנאי הוא חד-משמעי ובל יעבור.

כתריאל שחורי: החוק יישאר כפי שהוא עם כל החרדה שיש ועם כל ההפחדה שמנסים להפחיד אותנו בעניין התמלוגים.

כתריאל שחורי: אנחנו ערים לחשש בעניין התמלוגים.

כתריאל שחורי: נושא התמלוגים אם וכאשר יבוא לדיון בוועדת הכלכלה נדון בו שם, ניאבק בו שם, כמו שנאבקנו בעבר.

כתריאל שחורי: אנחנו שבעי קרבות בבית הזה, יגיע הרגע של הדיון, אם אכן יבוטלו התמלוגים, נדון בזה במועד אחר.

כתריאל שחורי: נכון להיום, יש לנו כלי ומכשיר שאם יבוטל ספק אם אי פעם יחזור, בקונסטלציה וביכולת להחזיר חוק בלי שחבר כנסת יבוא ויוכיח מאיפה הכסף בא.

כתריאל שחורי: לכן אנחנו מתנגדים באופן נחרץ.

כתריאל שחורי: אנחנו גם חושבים שבסך הכל החוק הזה במהותו היה חוק פרוגרסיבי, זאת אומרת הוא באמת נע לפי התנודות, לפי מידת הכנסות וכן הלאה.

כתריאל שחורי: לא יתעלם מהמציאות, זה לא חוק נוקשה וחד-משמעי.

כתריאל שחורי: מן הצד השני, ההסכם שנעשה ושהוא נמצא פה, זה הסכם שלנו אין אמון בהסכמים האלה בגלל שיש לנו היסטוריה ארוכה מאוד עם האוצר.

כתריאל שחורי: אנחנו יודעים שחוק הוא חוק שאפשר להתמודד איתו באמצעים משפטיים ואחרים, והנייר הזה שנחתם באיזה שהוא מחטף באישון לילה בלי להבין בכלל, בלי לערב את כולנו בתוך המהלך הזה, אנחנו לא יודעים איך נוכל להגן עליו אם במהלך חמש השנים הוא ישונה, או שיקום מישהו ויחליט שאיננו רוצים בו.

אילן שלגי: תודה רבה.

אילן שלגי: בבקשה, מר יורם חטב.

יורם חטב: כבוד היושב ראש, חברי כנסת נכבדים, אנחנו מברכים אתכם על ההזדמנות, למרות שהנסיבות – חוק ההסדרים הן נסיבות לא כל כך משמחות, אבל הנה חוק ההסדרים איפשר לנו לזמן לעצמנו ישיבה מקיפה ומעמיקה, אני מקווה, בנושא עתידו של הקולנוע הישראלי.

ראובן ריבלין: החוק הזה הופרט מחוק ההסדרים.

יורם חטב: כן.

יורם חטב: אני רוצה לסבר את האוזן, ועל מנת להסיר כל ספק מליבו של כל אדם.

יורם חטב: ביום 16 ביוני 2003 דיון בוועדת הכלכלה, בנושא הפחתת התמלוגים לכבלים.

יורם חטב: אמרנו, ואני מפנה את כולם לפרוטוקול, שני נציגי היוצרים שייצגו את עצמם אייל מלובן ויורם חטב אנוכי, אמרנו באופן מפורש, בשום פנים ואופן לא לבטל את חוק הקולנוע.

יורם חטב: אני רוצה להגיד את זה שוב, אמרנו שוב באופן מפורש, זה מופיע בפרוטוקול שנמצא איתי, מי שרוצה אני מוכן לצלם.

יורם חטב: לא לבטל בשום אופן את חוק הקולנוע.

יורם חטב: מה שניתן לנו כאן בדיון, חברי הכנסת הנכבדים, הדיון שהתקיים ב-16 ביוני היה דיון שהתקיים לצד ועדת הכלכלה בחדרו של מר שמחון כאשר אקדח מטאפורי מוצמד לרקתו של הקולנוע הישראלי.

יורם חטב: בעצם מה שמוצע לו זה שתי אפשרויות: 1.

יורם חטב: תנו לנו את קרקפתו של החוק וקחו 61 מיליון שקלים בהסכם.

יורם חטב: 2.

יורם חטב: תישארו עם החוק ריק מתוכן מכיוון שהתמלוגים כבר ירדו והם יירדו גם לאפס, ותחפשו אותנו בין אוהלי ההפגנות למיניהם.

יורם חטב: תנסו לחפש אותנו, נציגי האוצר, אולי נוכל לסייע לכם.

יורם חטב: לא התקיים שום דיון ענייני, לא התקיים שימוע ציבורי, לא הופנה שימוע בכתב ובעל-פה למי מגופי היוצרים, המפיקים, הבימאים, התסריטאים, קרנות הקולנוע וכו' הכל נעשה בחטף ומהר.

יורם חטב: אני אקצר כי יש הרבה דוברים.

יוסי שריד: כשהאקדח המטאפורי הוצמד לרקת

יוסי שריד: כם אז בסופו של דבר הסכמתם.

יוסי שריד: כמו שחבר הכנסת שריד יודע אנחנו לא מחוקקים, ואנחנו לא יכולים להסכים או לא להסכים, מחאתנו נשמעה במשך שעה.

אילן שלגי: האם אתם לא באותו שלב מתוך ראיית טובת הענף לטווח הקצר האם אז לא הסכמתם?

אילן שלגי: אותנו ההסכם לא מחייב.

יורם חטב: התשובה היא לא, מכיוון שאנחנו נציגים של איגודים, אנחנו לא צעד להסכם הזה, אנחנו לא מועצת הקולנוע, לא משרד החינוך.

יוסי שריד: לא זה מה שאנחנו שואלים.

יוסי שריד: אנחנו שואלים, האם אתם, יכול להיות שהם לא מייצגים שום דבר.

יוסי שריד: כל אחד עושה טעויות בחייו.

יורם חטב: העלינו את הסכום הראשון אחרי משא ומתן עם היוצרים.

יורם חטב: אי אפשר לומר שזה קרה באישון לילה.

קריאות: - - -

יורם חטב: חסרונותיו של ההסכם הם כדלקמן: 1.

יורם חטב: קיצוצים רוחביים חלים עליו.

יורם חטב: (ראו פרוטוקול).

יורם חטב: 2.

יורם חטב: אין כל ערבויות לקיומו.

יורם חטב: גם אנחנו אפילו שאיננו פרלמנטרים מנסיוננו הקצר יודעים שהסכם עם האוצר, כמו הסכם ההבראה כמו תיאטרון הבימה למשל שווה כקליפת השום.

יורם חטב: 3.

יורם חטב: קרקפתו של חוק הקולנוע מתבקשת כתנאי לקיומו של ההסכם.

יורם חטב: 4.

יורם חטב: ביטול חובות העבר – זה מעורר שאלה, מה פתאום זה תנאי לקיומו של הסכם.

יורם חטב: אם יש חוב עבר וגם האוצר מודה שיש חוב עבר, שאלמלא כן הוא לא היה כותב בהסכם שיש חוב, אז מה פתאום זה תנאי לקבלת ההסכם.

יורם חטב: האם זה לא אקח מטאפורי לרכה.

יורם חטב: 5.

יורם חטב: אין לנו אמון בגוף הזה.

יורם חטב: כבוד היושב ראש, הבעיה היא כזאת.

יורם חטב: בעצם אנחנו דואגים לשני דברים – למבנה ולתקציב.

יורם חטב: מבנה – זה אומר באיזה סטרוקטורה מגיעה תמיכה ציבורית ממשלתית לקולנוע, בצורת הסכם, בצורת חוק, בצורת מה?

יורם חטב: זה בר חלוף, זה בר קיימא.

יורם חטב: והבעיה השניה היא שיעור התקציב, סכום התקציב.

יורם חטב: אם יש לנו סטרוקטורה חזקה שהיא חוק, אבל חוק ריק מתוכן מכיוון שמורידים את התמלוגים, אנחנו בבעייה.

יורם חטב: אם יש לנו הסכם שמבטיח גדולות ונצורות, אבל ההסכם הזה הוא רעוע מבחינה מבנית, גם אז אנחנו בבעיה.

יורם חטב: אני מבקש לסכם ולומר בשם "שחם" איגוד שחקני המסך, ו"אמ'י" אגודת אמני ישראל, ואם מישהו מחבריי יצטרף לזה בהמשך, שאנחנו מבקשים לקבל את הצעתך שאומרת לנסח את סעיף 11 באופן שבשום מקרה חוק הקולנוע לא מבוטל, במקרה הגרוע ביותר הוא מוקפא, ושנוצר איזה שהוא מנגנון של הגבוה מבין השניים - - -

ענבל גבריאלי: למה להקפיא?

יוסי שריד: אתה לא בקיא במשאים ומתנים עם האוצר, אולי לא תייצג את העניין.

יוסי שריד: אתה מקלקל.

יורם חטב: כבוד היושב ראש, אני רוצה לסיים את דבריי.

יורם חטב: נוצר מנגנון שמבטיח בעצם סכום ריצפה והגבוה מבין השניים.

יוסי שריד: עכשיו הגעת סוף סוף, אחרי דרך ארוכה, סוף סוף לנוסחה הנכונה.

יורם חטב: תודה לך חבר הכנסת שריד.

יורם חטב: אסור לבטל את חוק הקולנוע ואת סעיף 11 ויש להוסיף לסעיף נוסח אשר יבטיח סכום ריצפה לקולנוע שלא יפחת מ-60 מיליון שקל לשנה.

אילן שלגי: יושב ראש, ח"כ רובי ריבלין לא רק מכבד אותנו בנוכחותו, אלא הוא גם היה אחד ממציעי החוק, ומי שהעביר אותו בכנסת קודמת, לכן אני מאוד מבקש לשמוע את עמדתו בנושא.

ראובן ריבלין: כבוד יושב ראש הוועדה, כאשר הובא בפניי חוק ההסדרים, לתדהמתי ראיתי שהאוצר מבקש להכניס את חוק הקולנוע לאותו מקום שמרגע שהחוק חוקק על ידי הכנסת ברוב עם, ראה האוצר את חוק הקולנוע כשעורה בעיניו.

ראובן ריבלין: חוק הקולנוע שליבתו הוא סעיף 11, סעיף 11 שבו מדובר על כלכלה ועל כסף אבל הוא גם סעיף ערכי הבא ואומר לקולנוע הישראלי לא יהיה פטרון, אלא חוק בישראל.

ראובן ריבלין: זאת אומרת לא יהיה קומיסר ולא יהיה אדם בממשלה אשר על פיו יוצא – ברצותו יתן, ברצותו יקצץ, ברצותו יפחית, ברצותו יחיל את הכרת על החוק בכלל.

ראובן ריבלין: סעיף 11 היה סעיף שהאוצר התנגד לו במשך קרוב ל-27 ישיבות שקיימה ועדת החינוך של הכנסת, כאשר אנחנו חוקקנו בראשותו של חבר הכנסת זיסמן את חוק הקולנוע, שיצאה מתחת ידיהם ועל פי יוזמתם של ראש העיר חיפה דהיום, חבר הכנסת יונה יהב בעבר, חבר הכנסת לשעבר דדי צוקר ועבדכם הנאמן.

ראובן ריבלין: אני יכול רק לומר לכם שאנשי הקולנוע הם שהעבירו לי את הנוסח, שלמרבה הפלא גם היה הנוסח שהיה של דדי צוקר ושל יונה יהב.

ראובן ריבלין: אני מודה שלא העתקתי מהם כי פשוט קיבלתי את הנוסח מאנשי הקולנוע.

ראובן ריבלין: והרי הדבר הזה בא לידי הודעה מפורשת ומוחלטת, שכן אני בעבר רציתי מאוד להיות שחקן אבל ידעתי שלא אוכל להיות שחקן מקצועי, אז החלטתי, אני אתעסק בחוקים והשחקנים יהיו השחקנים.

יוסי שריד: חבל שהשחקנים לא הגיעו למסקנה שלך.

ראובן ריבלין: אני לא התכוונתי, הנה אפילו אתה רואה אצלי כוונות אחרות.

יורם חטב: חבר הכנסת שריד, הציניות שלך לא במקומה, כי אני מזכיר לך שמרצ הצביעה נגד חוק הקולנוע בזמנו.

ראובן ריבלין: זה לא נכון, אני כבר אומר לך שזה לא נכון.

ראובן ריבלין: אני כבר אומר שבאותו לילה נפלא כאשר את יציע האורחים המכובדים של הכנסת מילאו אומני ישראל, והיו גם נשות פוליטיקאי ישראל,

יוסי שריד: באיזה מפלגה היה דדי צוקר?

ראובן ריבלין: דדי צוקר היה מהיוזם וכל עשרת חברי מרצ אז הצביעו בעד.

ראובן ריבלין: על כל פנים, כל הכנסת התאחדה כולה מסביב לחוק הזה למגינת ליבו הבלתי מתפשרת או שניסתה לא להתפשר של אנשי האוצר שראו בכל הזרמה ישירה של כספים, כל צביעת כסף בתוך תמלוגים שמתקבלים על ידי המדינה לצורך עניין שלאוצר לא תהיה בו נגיעה, הם ראו בזה דבר שהוא בבחינת תקדים מסוכן ביותר.

ראובן ריבלין: דרך אגב, באותו לילה כאשר הם הבינו שנחרץ דינו של הקולנוע לחסד, הם באו אלינו היוזמים והציעו לנו הצעות כפי שהציעו לאחר מכן לאנשים אחרים בשלב שאנחנו מדברים על שלב הכנתו של חוק ההסדרים במשק של שנת 2004.

ראובן ריבלין: אנחנו סירבנו, הבנו שניצחנו ניצחון גדול ברמה הערכית, מלבד הרמה הכלכלית.

ראובן ריבלין: נכון שאז 8% היה 8%, והיום 8% הם מצטמצמים והולכים, כל נושא התקשורת הוא נמצא במערבולת קשה שעליה אני לא רוצה להיכנס.

ראובן ריבלין: לתדהמתי ראיתי שלא מבקשים לבטל את חוק הקולנוע, שכן חוק הקולנוע הוא חוק נוח מאוד ואנשי האוצר בהחלט שמחים איתו וגם מעודדים אותו.

ראובן ריבלין: הם רק רוצים את סעיף 11 לעקר מתוכו.

ראובן ריבלין: טול את סעיף 11 מחוק הקולנוע נטלת את חוק הקולנוע, חוק הקולנוע הוא איזה שהוא דבר הצהרתי שעד שבית המשפט העליון לא יקבע שהוא חוקה לקולנוע בישראל הוא בעל ערך שאין לו למעשה כל שיניים.

ראובן ריבלין: כאשר הובא העניין לפניי מתוך הכרה וידיעה במאמצים שנעשו על ידי הכנסת והוויכוחים שהיו, בהחלט היו שאלות כאלה או אחרות שהועלו גם על ידי אנשי מרצ בזמנו, ובסופו של דבר הגענו לכלל הבנה, לכלל רצון, כי אתם התנגדתם למועצת הקולנוע כפי שהיא היתה, היו כל מיני סעיפים כאלו או אחרים, 27 ישיבות שהיו בשימוע של אנשים ומומחים מכל המגזרים הנוגעים לדבר, באו ואמרו את דברם.

ראובן ריבלין: ואכן באותו לילה שבו עברה הקריאה השנייה והשלישית, נידחו כל ההסתייגויות, כולל הסתייגות האוצר לגבי נושא זה, חגגנו חג לקולנוע משום ש-48 חברי כנסת, ולאחר מכן בהזדהות 78 חברי כנסת נתנו את ידם לחוק הקולנוע שהוא הפך להיות בהחלט תקדים למדינת ישראל, תקדים שבו ייוחד כסף מתוך כספים המגיעים למדינה לצורך מיוחד ומסויים מבלי שהוא יצטרך לעבור דרך מטה שבטו של משרד האוצר.

ראובן ריבלין: זה דבר שהוא עניין עקרוני ממדרגה ראשונה.

ראובן ריבלין: עקרוני למשרד האוצר ועקרוני לקולנוע.

ראובן ריבלין: היום בא משרד האוצר ובהתממות בא ואומר אנחנו לא רוצים בכלל לפגוע בקולנוע, נהפוך הוא, אנחנו רוצים לדאוג לו.

ראובן ריבלין: מייד תגובתו של יוסי שריד, אני שמח שכיוונתי לדעת גדולים.

יוסי שריד: כך אנחנו מקבלים את זה גם.

ראובן ריבלין: זכותו, הוא זכה לזה בזכות ולא בחסד.

ראובן ריבלין: אני בהחלט חושב שאמרתי לאוצר בתגובה ראשונה שהיתה גם התגובה האחרונה משום שלא היה צורך לשנות אותה.

ראובן ריבלין: אם באמת דאגתכם היא כל כך רבה לקולנוע, אדרבא, תתנו להם כסף, אתם יכולים גם להוסיף להם.

ראובן ריבלין: אני בהחלט רואה זאת בחיוב רב, סעיף 11 לא ישונה.

ראובן ריבלין: על כל פנים הכנסת תדון בו דיון ממצה כפי שהיא קיימה דיון כזה בשעה שחוק הקולנוע ובכללו סעיף 11 שהוא ליבת החוק התקבל על ידי הכנסת.

ראובן ריבלין: לכן הסכמתי עם האוצר לשמחתי אדוני יושב ראש הוועדה שאנחנו נעביר זאת בקריאה ראשונה כי לגבי קריאה ראשונה אנחנו היינו עמוסים על פי הזמנים, אבל מייד לאחר מכן בוועדת הכנסת יסכים האוצר להפרדתו של חוק זה, וכרגע אדוני דן בחוק כהכנה לקריאה שנייה ושלישית על כל המשתמע ממנו כאילו המדובר בחוק רגיל שהכנסת מקבלת אותו ושהוא לא יהיה במסגרת חוק ההסדרים.

ראובן ריבלין: לכן אני חושב שאנחנו צריכים את כוונת האוצר להחזיר עטרה ליושנה, תהיה עטרה כאשר תהיה, ותהיה דעתנו על עתרה זו אשר תהיה, הוא לא במקום ואני חושב שעטרה אמיתית היא עטרת הקולנוע בדמות סעיף 11, ואם על המלך טוב, זאת אומרת מלך האוצר, והוא באמת דואג לקולנוע כל כך ורואה בחששות רבים את האפשרות שהתמלוגים יופחתו בגלל סיבות כאלו או אחרות, אני בהחלט מזמין את האוצר לבוא ולומר על אף האמור בסעיף 11, אני מוכן לעשות זאת וזאת.

ראובן ריבלין: לחילופין, ייתכן מאוד שהשנה יגיעו 80 או 90 מיליון שקל לקולנוע כתוצאה מהתגמולים שהתקבלו על ידי המדינה.

ראובן ריבלין: אפשר לומר בימי מצוקה, לצורך חוק ההסדרים, שעל אף האמור בסעיף 11 בשנת הכספים 2004 כל כסף שהתקבל על ידי מועצת הקולנוע, או על ידי המוסדות שהחוק מכיר בהם, שיעלה מעבר לסכום של 61 מיליון שקלים, בגלל צוק העתים וצוק השעה, יובאו בשנה זאת לקופת האוצר לצורך תמיכה בכאלה או אחרים.

ראובן ריבלין: תמיכה לאמנים, תמיכה באומנות, תמיכה באוצר, תמיכה במשפחות מרובות ילדים, תמיכה באמהות חד-הוריות.

ראובן ריבלין: בהחלט הדבר הזה ראוי, ובהחלט זה יכול להישקל במסגרת חוק ההסדרים ובלבד שלא ייאמר בצורה תמימה ומתממת שכן, ב-42 החטאים שגם חבר הכנסת שריד הפליא לצטטם באחת מישיבות הכנסת האחרונות, נאמר בחטא האחרון שהוא החטא ה-42, חבר הכנסת שריד, על חטא שחטאנו לפניך בתמהון לבב.

ראובן ריבלין: שואל השואל מדוע ב-42 חטאים המדברים על פשעים מפורשים, בחר הפייטן לסיים דווקא בתמהון לבב?

ראובן ריבלין: תמהון לבב זה אותו אדם שבא ואומר אני לא ידעתי, לא הבנתי.

ראובן ריבלין: אלה שמודים על כך שלקחו בשבועת שווא, שבועת חינם, בניצת רגליים להרע, בשנאת חינם ובכל אותם דברים שהם פשעים ברורים ומפורשים, אלה פשעים שהם פחות חמורים מאותו פשע שאדם עושה ואומר – אני לא ידעתי, אני לא מבין בכלל מה אתם רוצים ממני.

ראובן ריבלין: כל מה שאני רוצה זה לעזור.

ראובן ריבלין: על חטא שחטאנו לפניך בתמהון לבב לא בבית ספרנו, ואני חושב שסעיף 11 בא לכאן על מנת לתקן עיוות שהאוצר חושב שעוותו חוקי ישראל, ואנחנו חשבנו שהוא לתפארתו.

ראובן ריבלין: עם ראש הממשלה דיברתי על עניין זה והזכרתי לו את היום שהוא הצביע עבור חוק זה כשר, נדמה לי שהוא היה אז שר לתשתיות כאשר אשתו המנוחה ישבה על היציע בעיניה הביעה את סיפוקה ממעשיו של בעלה על כך שהוא עוזר ומקדם את הקולנוע בישראל.

ראובן ריבלין: אלה הדברים, זאת האמת, כל האמת ורק האמת.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש מהוועדה להתייחס לעניין זה כאילו הם היו המחוקקים של חוק הקולנוע על כל מרכיביו, ולומר להם פעם נוספת ואחרונה, בלי סעיף 1 טול את סעיף 11 מחוק הקולנוע כאילו נטלת את החוק כולו.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לציין את שר התרבות שהיה גם שר התרבות והספורט מתן וילנאי שעמד על כך ועל תעלולי האוצר כאשר היינו שרים יחד בממשלת ישראל וכאשר הם ביקשו בדרך כזאת או אחרת ליטול את אותו עניין ערכי שאנחנו קבענו בחוק הקולנוע.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

אילן שלגי: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

אילן שלגי: אבקש את חבר הכנסת ברכה שממתין בסבלנות רבה לתור.

משה גפני: איך הצביעו בממשלה על ביטול חוק הקולנוע?

משה גפני: גם שרי שינוי?

אילן שלגי: תאפשר לנו לקיים את הישיבה כסידרה, אתה תדבר בתורך אם תישאר איתנו.

אילן שלגי: בבקשה, חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: אני חושב שאחרי דבריו של יושב ראש הכנסת הדברים ברורים בצורה חד-משמעית.

מוחמד ברכה: אני חושב גם שאת החוק במבנהו המרכזי לא צריך לשנות.

מוחמד ברכה: התוספת בנוגע לשנה הזאת, הנוגעים בדבר בעניין הקולנוע ישקלו אותה לחיוב או לשלילה, אבל אני חושב להיפך.

מוחמד ברכה: הגשתי בזמנו הסתייגות שאם צריך לשנות משהו בסעיף 11 צריך לקבוע רצפה.

מוחמד ברכה: אם האוצר היום מדבר מפורשות על כך שהמגמה היא ללכת ולהפחית את התמלוגים מערוצי שידור שונים, יכול להיווצר מצב שהחוק או הסעיף הזה יתרוקן מכל תוכן אם המהלך הזה יגיע לדרגות נמוכות של תמלוגים.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שיש מקום לקבוע – קודם כל להשאיר את החוק על כנו ולהוסיף לו את הריצפה, את המינימום של כל שנה.

מוחמד ברכה: אני גם לא חושב שצריך לחפש אפיקים אחרים נוסח המחזה שהיה לפני כמה חודשים ואנשי תרבות בירכו עליו כשהשר לפיד השיג סכום מסויים של כסף וחילק אותו כאהבת נפשו או לא כאהבת נפשו.

מוחמד ברכה: יכול להיות שאז באותה מערבולת של נתונים היה הדבר הזה נראה חיובי, אבל אני חושב באותה מידה שיש כאלה שהניפו חרבות על החרדים שלקחו כספים ייחודיים וחילקו אותם, אני חושב שלא צריך לקיים את התרבות מתוך מגמות וצינורות כאלה של נדבות.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שבעיקרון צריך ללכת על הדברים של יושב ראש הכנסת - - -

יוסי שריד: הכסף עבר?

אילן שלגי: השנה הגיעו 61 מיליון?

יורם חטב: השנה הגיעו 45 מיליון ועוד 28 מיליון סה"כ 73 מיליון.

אילן שלגי: האם לקולנוע הועברו השנה 61 מיליון?

יורם חטב: הועברו 55 מיליון נכון לרגע זה.

מיכה ינון: עד לרגע זה יש בקופתנו 55 מיליון עם הבטחה של האוצר להשלים את - - -

אמיר לוי: ההתחייבות שלנו מותנית בביטול סעיף 11.

אמיר לוי: אם הסעיף מבוטל יש תיקצוב לעוד 6 מיליון.

משה גפני: השאלה אם אפשר להאשים אותם בסחיטה באיומים.

אמיר לוי: צריך להבין, לפי החוק היום זה לא 61.

מיכה ינון: אי אפשר לדעת, אף פעם לא קיבלנו את הנתונים.

קריאה: האוצר לא מפרסם את דו"חות התמלוגים כמה הוא גובה.

מתן וילנאי: אני רוצה להעיר מספר הערות.

מתן וילנאי: למען ההיסטוריה – אתם יודעים שהדבר הקבוע היחיד זה מה שיהיה, מה שהיה משתנה כל הזמן.

מתן וילנאי: חוק הקולנוע עבר בממשלתו של אהוד ברק בניגוד לעמדת הממשלה בתמיכה של האופוזיציה, אלה הנתונים.

מתן וילנאי: הממשלה הצביע נגד סעיף 11 קיבלה את החוק לא קיבלה את סעיף 11, כך העלה את זה שר האוצר אברהם בייגה-שוחט, אני התנגדתי לזה.

מתן וילנאי: ועם חבר הכנסת יורי שטרן שלא נמצא כאן, שהוא היה איש אופוזיציה אז.

מתן וילנאי: אלה העובדות.

מתן וילנאי: אפשר לעשות עם זה מה שרוצים.

מתן וילנאי: האוצר מהרגע הראשון היה נגד, כול העניין ובעיקר סעיף 11.

מתן וילנאי: מאותו רגע, שנה אחר שנה, נדמה לי שעברנו את זה ב-1999, שנה אחר שנה זה כבר שנה רביעית מנסה לטרפד את נושא הכספים מהקולנוע.

מתן וילנאי: אני מציע לא להסתפק במלים יפות, האוצר כמו כל ממשלות ישראל חושבות שתרבות זה לא חשוב.

מתן וילנאי: ותרבות זה מובן מאליו, וזה צריך לקרות.

מתן וילנאי: ולכן כל פעם הדיונים הלא רציניים, קיבלו 45 מיליון, מקבלים 9 מיליון מותנה בזה, כך מנהלים תרבות?

מתן וילנאי: כך המדינה צריכה להתנהל?

מתן וילנאי: זה חלק מהמחיר שאנחנו משלמים.

מתן וילנאי: לכן חוק הקולנוע היה מיועד לקחת פינה אחת בתרבות ואותה לסגור כמו שצריך, ולהרחיק אותה מדי פקידי הממשלה שלא יתעסקו בזה, זה לא עניינם בכלל.

מתן וילנאי: מועצה ציבורית תעסוק בזה כפי שצריך.

מתן וילנאי: מאז שנה אחרי שאנחנו נמצאים בנקודה הזאת מחדש, ואני מנחש ששנה הבאה נהיה גם.

מתן וילנאי: מה זאת אומרת התמלוגים יורדים?

מתן וילנאי: זה בידי שמים?

מתן וילנאי: זה החלטה שלא בידי אדם התמלוגים היורדים האלה?

מתן וילנאי: דיבר יושב ראש הכנסת שהיה גם שר התקשורת על כל המורכבות בתקשורת, אני מקבל אותו, זה עניין מורכב ובעייתי עם התמלוגים.

מתן וילנאי: אבל להכניס סעיף קבוע שהקולנוע נהנה מהכספים שהם קולטים הכבלים והרשות השנייה זה בלתי מתקבל על הדעת?

מתן וילנאי: הרי מה אמרה הכנסת?

מתן וילנאי: החובה הזאת נשארת על הכסף גם היום.

מתן וילנאי: אם התמלוגים ירדו ותרשו לי להגיד שזה חשוד בעיני כל ירידת התמלוגים האלה מ-8% ל-4% וזה הולך לקראת אפס, כי האוצר ממילא איבד שליטה על הכספים האלה אז אין לו עניין, מה איכפת לו שהקולנוע לא יקבל, באמת לא מזיז לו במיוחד.

מתן וילנאי: הכנסת מחוייבת לשמור על סכום ראוי לקולנוע הישראלי.

מתן וילנאי: כשהעברנו את החוק אז אמרתי לאנשים – אם תוך שנתיים הקולנוע לא יפרוץ קדימה אנחנו טעינו.

מתן וילנאי: הקולנוע פרץ קדימה פחות משנתיים בצורה מדהימה מי שעוכב אחרי זה.

מתן וילנאי: כמות הסרטים שיצאו, רק חוקקנו חוק עם 6-7 סרטים היום זה פי 3, וכל הפסטיבלים למיניהם.

מתן וילנאי: זה עולם אחר לגמרי.

מתן וילנאי: החוק הזה הוכיח את עצמו, אין הרבה דוגמאות שהשקיעו כסף והוא נתן ישר את הפרות שלו.

מתן וילנאי: אנחנו משקיעים מיליארדים בכל מיני מקומות ואלוהים יודע מה קורה איתם.

מתן וילנאי: ראו נושא תאונות הדרכים כמה משקיעים ומה התוצאה, אין קשר בין ההשקעה לתוצאה.

מתן וילנאי: פה יש קשר מובהק, ישיר.

מתן וילנאי: ואני מבין את זה, ואני שמח על מה שאמר יושב ראש הכנסת שהכנסת אחראית לדאוג לכך שהקולנוע יקבל כספים ברורים, ולא עם כל מיני תרגילים וטריקים.

מתן וילנאי: כספים ברורים זה אומר שזה לא בידי פקיד או שר כזה או אחר לקבל החלטה.

מתן וילנאי: זה דבר שוטף שמגיע לקולנוע שמוכיח את עצמו.

מתן וילנאי: אני לא מדבר על הצד שהוא מפרנס אנשים, רק על הצד האמנתי והתרבותי.

מתן וילנאי: זה מה שנדרש, זה אומר אוטומטית לנתק את זה בחוק ההסדרים, אין לזה שום קשר לחוק ההסדרים.

מתן וילנאי: זה מנותק ואני שמח על כך.

משה גפני: זה יחזור.

משה גפני: אם הוועדה לא תחליט החלטה זה עולה לקריאה שנייה ושלישית יחד עם כל החוק.

משה גפני: תהיה החלטה.

מתן וילנאי: צריך לוודא שזה לא יקרה.

מתן וילנאי: לכן כל מה שאני מבקש זה לנתק את זה מחוק ההסדרים ולראות את עצמנו ככנסת אחראים על מימון הולם לתעשיית הקולנוע ישראל שמאוד הוכיחה את עצמה.

אילן שלגי: תודה.

אילן שלגי: חבר הכנסת שריד, אחריו – חברת הכנסת תמיר.

יוסי שריד: בניגוד למנהגי אקבע שיא בקיצור.

יוסי שריד: האמת היא שנאומי התקצר בגלל העובדה שרציתי להעיר עוד כמה הערות ציניות, אבל אני כובש את היצר ואוותר על הערות הציניות ועל דרך ההתנהלות של אמני ישראל.

יוסי שריד: מה שהצעתי קודם בהערת ביניים אני אציע באופן רשמי לפרוטוקול, וליושב ראש, והייתי מבקש גם להצביע על זה אם יש צורך, אני כמובן אנסח את זה בכתב.

יוסי שריד: דווקא אמנים צריכים להיות מאוד מאוד רגישים למלים ולמשמעויות של מלים ומה מלים אומרות בקונטקסט מסויים ומכיוון שאנחנו במציאות אורווליאנית בהרבה מאוד מובנים, לכל מלה יש משמעות מאוד מוגדרת.

יוסי שריד: בין השאר למלה הקפאה.

יוסי שריד: הקפאה זה ביטול.

יוסי שריד: אין היום משמעות אחרת להקפאה.

יוסי שריד: עוד לא ראיתי שום דבר שיצא מהקפאה.

יוסי שריד: כשאני אראה את העוף הראשון שיוצא מהקפאה ופורס כנפיים ומתחיל לפרוח, אז בסדר.

יוסי שריד: אני מוכן לשנות את ההבנות שלי לגבי הקפאה.

יוסי שריד: עוד לא ראיתי עוף אחד שיצא מן ההקפאה.

קריאה: חוץ מהקפאה בהתנחלויות.

יוסי שריד: כשאומרים שמקפיאים התנחלויות אני יודע שזה האות עכשיו שירבו ויפרצו כחול על שפת הים.

יוסי שריד: נתת דוגמה מאוד טובה למה שאני מתכוון.

יוסי שריד: לכן מבחינתי, אני לא יודע מה הוועדה תחליט, המלה הקפאה – הס מלהזכיר.

משה גפני: הממשלה לא מציעה להקפיא, דרך אגב.

יוסי שריד: היתה כאן, לא באופן לגמרי רשמי, אבל יצתה בת קול שאמרה אולי נדבר על הקפאה לא על ביטול של סעיף 11.

יוסי שריד: בהקשר אמרתי מה שאמרתי על הקפאה.

יוסי שריד: גפני הוא ידיד שלי ואני תמיד דואג לעדכן אותו.

יוסי שריד: לפרוטוקול וליושב ראש, אני מבקש – מכיוון שהאוצר הביע דאגה לגורלו של הקולנוע שמא יירדו התמלוגים ואז התקציב שיינתן לקולנוע לא יהיה תקציב משביע רצון.

יוסי שריד: אני מציע אגב, שתהיה תמימות דעים כאן.

יוסי שריד: בין השאר אתה היושב ראש תנסח שהוועדה רושמת לעצמה בשביעות רצון את הודעת משרד האוצר שהוא איננו רוצה לראות את תקציב הקולנוע פוחת מ-61 מיליון שקל, לא אגרע אפילו במליון שקל אחד.

אמיר לוי: חבר הכנסת שריד, אני אשמח שעל הודעת האוצר אני אחזור ולא מישהו אחר בשמי.

אמיר לוי: אם תרצו אחזור על מה שאמרתי.

אילן שלגי: מר לוי, מר שריד צירף 2 הצהרות שונות.

אילן שלגי: אחת שהיתה בעד הקולנוע, והשנייה שהשנה הסכום יהיה 61.

אילן שלגי: מה שהוא בחר להתעלם ממנו זה שאמרת שיש תנאי.

יוסי שריד: אם אני פעם אחת רושם לעצמי בשביעות רצון הודעה של האוצר גם זה מקומם אתכם.

יוסי שריד: בדרך כלל אני אגב לא רושם לעצמי.

יוסי שריד: תמיד מה שאני מציע כולם נגד, לא מבין למה.

יוסי שריד: קודם הצעתי באופן בלתי רשמי, עכשיו אני מציע באופן רשמי לפי הגבוה ביותר.

יוסי שריד: החוק נשאר בעינו, אין הקפאה ואין הפשרה ואין שום דבר.

יוסי שריד: רושמים לפנינו את הודעת האוצר שבכל מקרה לא יפחת הסיוע לקולנוע מסכום של 61 מיליון שקל.

אמיר לוי: זאת לא היתה הודעה.

יוסי שריד: בסדר.

אמיר לוי: רושמים שהאוצר מכבד את הסיכום שהוא חתם עליו.

יוסי שריד: רושמים לעצמנו את עמדת הוועדה, שהוועדה סבורה שבכל מקרה לא יפחת - -

אמיר לוי: את עמדת הוועדה אין לי שום זכות להביע.

יוסי שריד: זו הצעתי, ואני מבקש שגם ההצעה הזאת תועמד להצבעה.

אילן שלגי: חברת הכנסת תמיר, אחריה – חברת הכנסת פינקלשטיין.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לדבר על חשיבות הקולנוע ובאמת על ההישגים הגדולים של השנים האחרונות.

יולי יואל אדלשטיין: לאוצר יש דרך לרוקן את החוק הזה מתוכן.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו צריכים להיות מודעים למה שאנחנו עושים.

יולי יואל אדלשטיין: אם נעביר את הסעיף כפי שאנחנו מציעים, זאת אומרת נשאיר את סעיף 11 כמו שהוא ונאמר שהסעיף הזה בר תוקף ובתנאי שלא יפחת מ-61 מיליון, חזקה על האוצר שהוא יעשה את מה שהוא עושה היום.

יולי יואל אדלשטיין: הוא יפחית את התגמולים באופן שיטתי ו-61 מיליון נקבע כרף העליון האולטימטיבי.

יולי יואל אדלשטיין: לא חשוב מה יקרה לתעשיית התקשורת, לא חשוב כמה היא תפרח.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו קבענו רף עליון שהאוצר ידאג להפחית את התגמולים כך שלא נעלה עליו.

יוסי שריד: רף תחתון לא יפחת, לא אמרנו שלא יעלה, אמרנו לא יפחת.

יולי יואל אדלשטיין: אני אומרת לך שמה שאנחנו עושים עכשיו זה שקבענו רף עליון.

יולי יואל אדלשטיין: כיוון שהאוצר יכול לשלוט - אמר קודם בצדק וילנאי – לא סתם פחתו התגמולים.

יולי יואל אדלשטיין: עוד החלטה של האוצר.

אמיר לוי: לא, של הכנסת, זה בפירוש אישור הכנסת.

אמיר לוי: אתם יכולים לא להפחית את התמלוגים.

יולי יואל אדלשטיין: של הכנסת, בסדר.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אתם מובילים מהלך להוריד את התגמולים.

יולי יואל אדלשטיין: כיוון שהמהלך הזה מתנתק בנפרד מהדיון הנוכחי, חזקה על האוצר שהם יילכו, הם גם אמרו את זה, יילכו ויפחיתו את התגמולים לאפס ואז ה-61 כיוון שזה יהיה מקור המימון היחיד, ייקבע כרף עליון ולא כרף תחתון כפי שאנחנו רוצים.

יולי יואל אדלשטיין: לכן נדמה לי, שאם אנחנו באמת רוצים ליצור מצב ש-61 זה רף תחתון ולא רף עליון אנחנו צריכים להוסיף סעיף שאומר כאן ששיעור התגמולים שמועברים מאוצר המדינה על פי הסעיפים האמורים, יש כאן גם סעיף הרשות השנייה וגם סעיף לחוק הבזק, לא יפחת מ-4% שזה המצב הנוכחי.

יולי יואל אדלשטיין: ישתפר המצב בתקשורת, יהיו הכנסות גבוהות יותר - - -

מוחמד ברכה: שלא יפחת מ-60 מיליון.

יולי יואל אדלשטיין: יש כאן שני דברים נפרדים.

יולי יואל אדלשטיין: יש כאן שאלת התגמולים שירדה – התגמולים ירדו בהדרגה, הם עומדים היום על 4%.

יולי יואל אדלשטיין: האוצר מתכוון להוריד אותם ל-0.

יוסי שריד: 4% ממה, סליחה על הבורות.

יולי יואל אדלשטיין: במצגת שנתנו לנו היום.

יולי יואל אדלשטיין: התגמולים התחילו ב-8% ירדו ל-4%.

יולי יואל אדלשטיין: האוצר מתכוון להוריד אותם ל-0.

יולי יואל אדלשטיין: אם האוצר יוריד אותם ל-0, כל מה שעשינו כאן הוא לעג לרש, כי זה אפס ואז מקור ההכנסה הנוסף הוא 61 מיליון, 61 מיליון הפך לרף עליון ולא לרף תחתון.

יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שדבריי ברורים לאור מה שאומר האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו חייבים אדוני היושב ראש, להוסיף סעיף שאומר משהו בדבר שמירה על התגמולים.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא משלה את עצמי שהתגמולים יעלו על 4%, אבל שלא יפחתו מ-4%.

יולי יואל אדלשטיין: אם תהיה פריחה בתעשייה – יש סיכוי שהסכום של התגמולים של 4% יעלה על ה-61 מיליון, ואז ה-61 מיליון יהיה רף תחתון ולא רף עליון.

אילן שלגי: יולי, אני רוצה להזכיר לעצמנו – ראי באותה מצגת התמלוגים היו 8%.

אילן שלגי: היום אם נדבר על 4%, מה גם שלפחות כעת המצב במשק הוא כזה שהתמלוגים פחתו, אנחנו כבר נגיע לסכום שהוא נמוך מהסכומים שמועברים לקולנוע.

יולי תמיר: אני בכל זאת מבקשת שתקשיב לי אדוני היושב ראש, כי נדמה לי שיש כאן אי הבנה.

יולי תמיר: אני מציעה שני תיקונים.

יולי תמיר: כמו שאמרו קודמיי, שסעיף 11 נשאר, ואנחנו אומרים – מוסיף לו משפט שאומר ובתנאי שלא יפחת מ-61 מיליון צמוד למדד, לא הגיע רף התמלוגים לסכום האמור, ישלים האוצר את הפער.

יולי תמיר: אבל כדי שלא נגיע למצב ש-61 זה רף עליון, אנחנו צריכים להגיע לאמירה מסויימת על עניין התגמולים, כי אחרת האוצר בשנה הבאה כשהוא יבוא לדיון בחוק הבזק ואף אחד מהאנשים האלה לא יישב כאן, או לא לדיון בחוק הרשות השנייה יוריד את התגמולים לאפס ו-61 ייקבע כרף עליון.

יולי תמיר: לכן חייבים להכניס סעיף שאומר שהתגמולים - - -

מוחמד ברכה: אבל כשיהיו אפס ה-4% ייקבע מהאפס.

מוחמד ברכה: את לא היית כשהאוצר דיבר במפורש שהמגמה היא אם זה מונופול אז זה כפוף - - -

אילן שלגי: לא יהיו תמלוגים, זאת המגמה.

מוחמד ברכה: המגמה היא שלא יהיו תמלוגים.

אמיר לוי: צריך לעצור את זה.

מוחמד ברכה: אתה לא תקבע בחוק הקולנוע את החוק הרשות השנייה.

אמיר לוי: לא, זה לא מה שהיא אומרת.

אמיר לוי: היא אומרת לחשב את זה לפי 4%, שהאוצר ייחשב את זה, לא שיתנו 4%.

יולי תמיר: אם אנחנו לא נכניס את הסעיף הזה, בשנה הבאה יישאר סעיף 11 לחוק הקולנוע, אבל התגמולים יהיו אפס ואז כל הסעיף הזה הוא ריק מתוכן.

יולי תמיר: אם אנחנו לא עושים משהו להבטיח חישוב תגמולים, אנחנו יושבים פה סתם, כי בשנה הבאה התגמולים יירדו לאפס ואז חוק הקולנוע יהיה ריק מתוכן, מקסימום יישאר בו הסעיף על 61% כרף עליון.

יולי תמיר: יש כאן תהליך שאתם לא יכולים לטפל בו רק בצד הזה, ולא בצד השני, כי אחרת לא עשינו שום דבר.

יולי תמיר: אני חושבת שצריך להוסיף אמירה לגבי התגמולים.

יולי תמיר: השאלה של כמה תגמולים ייגבו היא שאלה של המדינה.

יולי תמיר: הלא המדינה ביד אחת לוקחת וביד שנייה גם לוקחת.

מוחמד ברכה: אבל הם הצהירו מפורשות שהם הולכים לכיוון של אפס.

יולי יואל אדלשטיין: אז מה אם הם הצהירו, הם גם הצהירו שהם הולכים לבטל את חוק הקולנוע.

מוחמד ברכה: הביצוע של החוק הזה תלוי בחוק אחר של הרשות השנייה.

אילן שלגי: מוחמד ברכה צודק.

אילן שלגי: כי אם לא יהיו תמלוגים, את יכולה להציע כפי שאומר היהודי הזה שהחישוב יהיה 4% שהיה אמור להיות משולם כתגמולים.

אילן שלגי: אם כבר, כך צריכה להיות הצעה.

יולי תמיר: צריך בכל אופן לקחת בחשבון את שאלת התמלוגים.

יולי תמיר: דרך אגב, לא סתם נקבע העיקרון של עניין התמלוגים כי היה רצון שתהיה השקעה של החברות שמרוויחות ויצירה מקורית, הלא זה לא מקרי.

יולי תמיר: לכן, אם אנחנו מחליטים את זה כאן, נכון, צריך ללכת גם לשינויים, או לשמור מפני שינויים בחוקים אחרים.

יולי תמיר: אבל הא בהא טליא.

יולי תמיר: אני מודיעה לך שאתה לא מכניס סעיף על התמלוגים, סתם ישבנו פה כי בשנה הבאה התמלוגים יהיו אפס 61 נקבע כמו ההסכם וסתם כולנו אמרנו דברים יפים ולא עשינו דבר.

אילן שלגי: לאוצר יש מגמה שיש בה הגיון שאומרת אנו נבטל תמלוגים משום שרצוננו שהחברות המשדרות יוזילו את התעריפים ללקוחות-לצרכנים.

אמיר לוי: הם לא יוזילו.

אמיר לוי: אני בעד מס ליצירה, זה בדיוק העיקרון שאני בעדו.

אילן שלגי: אנחנו כמחוקק יכולים לומר לכם בשלב מסויים לא היום, אנחנו מעדיפים לא שתוזילו את התעריפים למינויי הכבלים או הלוויין, אלא שתשפרו את המצב בכך שלמשל לא תגבו תשלומים מהורים כאשר מצהירים שיש חינוך חינם.

אילן שלגי: אם המדינה רוצה לוותר על הכנסות שלא יהיו אלה דווקא ההכנסות של התמלוגים.

אילן שלגי: הדיון בכך הוא לא היום.

גילה פינקלשטיין: ראינו את חוק הקולנוע כהישג עצום, כפריצת דרך.

גילה פינקלשטיין: החוק הזה הבטיח את התקציב המסויים לעולם הקולנוע, אסור לנו לפגוע בו.

גילה פינקלשטיין: זה בעצם עתידו של הקולנוע הישראלי.

גילה פינקלשטיין: הציבור הדתי שאותו אני מייצגת מאוד נהנה מקידום עצום של ענף הקולנוע, ואנחנו כנציגי הציבור ביטול חוק הקולנוע, זה בעצם נסיגה ולא נאפשר את הנסיגה, ונתמוך וניאבק שלא יפגע עתיד הקולנוע הישראלי שאנחנו בשנים האלה מאז שהוחלט ולא חשוב אם הוחלט על ידי הקואליציה או האופוזיציה, זה כל כך חשוב שזה לא משנה באמת מי החליט ומי עודד את זה.

גילה פינקלשטיין: ניאבק שלא יפגע שום סעיף בחוק הקולנוע, כולנו היינו עדים לקידומו העצום של ענף הקולנוע, ונעשה הכל.

גילה פינקלשטיין: אני רוצה שאם תהיה כאן הצבעה, אני עומדת בראש הרשימה שלא לפגוע בענף הקולנוע.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני מודה לך על זה שאתה מאפשר לי לדבר.

משה גפני: למען השקיפות אני לא רוצה להגיד שאני לא מבין בקולנוע בכלל.

משה גפני: אני רוצה לעשות סדר קטן בעניין.

משה גפני: אני רוצה להזכיר לכולם, וכדאי שיידעו את זה.

משה גפני: אנחנו בקדנציה הקודמת היינו מרכיב מרכזי בקואליציה.

משה גפני: אנחנו החרדים, יהדות התורה.

משה גפני: אני רוצה להזכיר לכולם שתקציב התרבות, לא חס וחלילה החרדית, התרבות הכללית, לתיאטרון, למוסיקה, לקולנוע, עמד על למעלה מחצי מיליארד שקל.

משה גפני: 550 מיליון שקל.

אילן שלגי: הגזמה פראית.

יורם חטב: בתולדות מדינת ישראל אני לא זוכר שזה היה.

משה גפני: אראה לך את ספר התקציב לפני שנתיים.

משה גפני: היה למעלה מחצי מיליארד שקל.

משה גפני: ב-2002 תקציב התרבות עמד על 411 מיליון שקל.

משה גפני: זו אינפורמציה מעניינת, אולי נבדוק לאן הלך הכסף, אולי מגיע לנו עוד כסף מהאוצר.

משה גפני: אבל אתה לא היית, זה היה במשרד המדע והספורט.

משה גפני: אני אומר לך שזה עמד על למעלה מחצי מיליארד שקל, בוא נתפשר על העניין בסביבות החצי מיליארד שקל.

משה גפני: אדוני יושב ראש הוועדה, אז היינו מרכיב מרכזי בקואליציה.

משה גפני: בקואליציה הזאת אנחנו לא נמצאים.

משה גפני: בקואליציה הזאת במקומנו המרכיב המרכזי של הקואליציה זה סיעת שינוי, באו במקומנו ואני מכבד את זה.

משה גפני: תקציב התרבות היום עומד לא החרדית, הכללית, הקולנוע, התיאטרון, המוסיקה, עומד על 292 מיליון - - -

אילן שלגי: 376 מיליון שקלים.

יורם חטב: 226 מיליון כבודו.

יורם חטב: זו הצעת הממשלה.

משה גפני: בוא נעשה סדר בדברים ונהיה מדוייקים.

משה גפני: כאשר החרדים היו בקואליציה היה סכום מסויים, כאשר שינוי בקואליציה התרבות החילונית הוא פחות מחצי.

אילן שלגי: אתה מדבר על כוונת האוצר.

אילן שלגי: עוד לא ראית את התוצאה הסופית.

משה גפני: אני כל הזמן רואה את התוצאות הסופיות.

משה גפני: בסוף תקבלו 40 מיליון שקל כספים יחודיים ותתנו את זה לתרבות, ואז עוד יהיה הרבה פחות ועוד יעשו מסיבה לטומי לפיד, זה מה שיהיה.

משה גפני: אנחנו חיים בעולם השקר, כאשר החרדים ואתם תקפתם אותנו על זה שאנחנו לא דואגים לתרבות.

משה גפני: סעיף התרבות הכללית היה למעלה מכפול כאשר אתם בקואליציה.

משה גפני: בזמננו עבר חוק הקולנוע, אני לא בעד החוק ונגד החוק, אני לא מבין בזה.

אייל מלובן: לא הייתם נגד?

משה גפני: לא היינו נגד.

משה גפני: אני אומר לכם, אדוני יושב ראש הוועדה, אתה גם איש פוליטי וגם יושב ראש ועדה מכובד.

משה גפני: אני אומר לכם ששרי שינוי הצביעו בממשלה בעד ביטול חוק הקולנוע.

משה גפני: בוא נגיד את האמת, שיידעו את האמת, אתה יכול להגיד שהמוצר הסופי יהיה אחרת, בכל אופן בכנסת החרדים נמצאים, אז לא נאפשר לשרי שינוי לעשות מה שהם עושים בממשלה.

משה גפני: ולכן אני סבור, באמת אין לי עמדה, מה זה משנה אם הכסף יהיה בערוץ השני בטלוויזיה או בכבלים או בלווין, או יתנו את זה לחוק הקולנוע.

משה גפני: באמת, בוא נעשה סדר בדברים.

משה גפני: אני רק לא מבין למה אתם צריכים להיות פודלים כאלה מה שאומרים לכם בממשלה אתם מצביעים בעד.

משה גפני: מה אין לכם עמדה בחוק הקולנוע?

משה גפני: מה השרים שלכם מצביעים בעד?

משה גפני: זאת העמדה של טומי לפיד נגד חוק הקולנוע?

משה גפני: שיגיד את זה, שלא יבואו לפה ויעשו הצגות.

משה גפני: מה שאני מבקש מאנשי הקולנוע, נושא הקולנוע מתפתח בשנים האחרונות, גם בציבור החרדי, אני מעריך בסופו של דבר שהחוק לא יאושר בכנסת.

משה גפני: אני מעריך כך.

משה גפני: אם אני מריח נכון את מה שהולך לקרות, הוא לא יאושר.

משה גפני: יש לי הערכה פוליטית בגלל שבכל אופן שינוי יפחדו מאיתנו.

משה גפני: אחרי מה שאמרתי היום וזה גם ישודר, שינוי לא יעזו להצביע.

אילן שלגי: קיבלת הכל לזכותך.

משה גפני: הערכה פוליטית.

משה גפני: הם לא יעזו.

אילן שלגי: אני רוצה לומר לך, שלישיבה הזאת תהיה ישיבת המשך, כנראה היא לא תהיה משודרת, אבל תהיה מוזמן לבוא גם לישיבה הבאה ולהשתתף בהצבעה.

אילן שלגי: תעזור לנו להשיג את התוצאה.

משה גפני: אני לא יכול אני צריך להילחם עם החברים שלכם בוועדות אחרות שגם מעבירים שם חוקים מטופשים.

משה גפני: הולך לבטל את העיריות, לתת סמכויות לשר הפנים.

משה גפני: אתם הופכים את כל המדינה לקולנוע.

משה גפני: על כל פנים, אני מבקש שגם בנושא הקולנוע להעביר יותר משאבים לנושא התפתחות בציבור הדתי והחרדי.

משה גפני: חברת הכנסת גילה פינקלשטיין אמרה שהיא מייצגת את הציבור הדתי, והיא מאוד בעד חוק הקולנוע.

משה גפני: אבל אני רוצה לרדת גם לפרט הזה.

משה גפני: אני חושב שצריך לעודד את התופעה הזאת.

משה גפני: תודה רבה.

אילן שלגי: אנחנו מאוד משתדלים בישיבות הוועדה להיות ענייניים וממלכתיים.

אילן שלגי: לא לסחוב את הדברים לכיוונים פוליטיים, כך רוב חברי הוועדה.

אילן שלגי: בוא ננסה להיות עניינים.

אילן שלגי: כולנו פה רוצים לשמור על הקולנוע.

משה גפני: כל עוד שאני חבר כנסת אני לא מתכוון להיות ענייני, אדוני היושב ראש, לא מתכוון להיות ממלכתי.

משה גפני: אני מתכוון להיות איש אמת ולהגיד את העובדות כמות שהם ולא לעשות הצגות.

משה גפני: תודה רבה.

מינהל התרבות: אנחנו מאוד היינו מרוצים מחוק הקולנוע, העובדות דיברו בעד עצמם.

מינהל התרבות: מועצת הקולנוע הצליחה-תיפקדה בשלוש השנים האחרונות באופן כזה שאפילו לא היה בג"צ אחד נגדה, למרות שהיא קיבלה החלטות לא קלות והכריעה בכל מיני דילמות גם בחלוקה של התחומים וגם בין גוף לגוף, זה לא דברים קלים.

מינהל התרבות: היו קבוצות שלא אהבו כל מיני דברים, הקרנות כאלה ואחרים, קיבלו את הסמכותיות ואת הרצינות שמועצת הקולנוע השקיע בדיונים ובהחלטות בחלוקת התקציב.

מינהל התרבות: דבר מוזר שבמשך כל השנים האלה למרות פניות רשמיות ולא רשמיות, לא הצליח מינהל התרבות, משרד החינוך, משרד המדע, זה לא חשוב איזה משרד זה היה, לא הצליח אף פעם לקבל מהאוצר פירוט מדוייק מה עם ה-50% ממה לוקחים את ה-50% והתייאשנו מלעסוק בזה, ואנחנו חילקנו את מה שקיבלנו.

מינהל התרבות: ולכן יש סעיף כזה של מחיקת חובות העבר כי ברור מזה שהאוצר לא נתן אף פעם פירוט מדוייק שכנראה הגיע יותר, גם הסכומים שהועברו הם שיפרו באופן משמעותי את היקף התקציב לעומת מה שהיה בשנים שלפני החוק, ולכן לא התמקדנו במאבק הזה מול האוצר לגלות באופן סופי את האמת המוחלטת כמה מגיע לקולנוע הישראלי על פי סעיף 11 הקיים.

מינהל התרבות: הנכון הוא שיש מגמה שלא קשורה - - -

אילן שלגי: אתם מסוגלים לעשות את החשבון הזה, את ההתחשבנות כמה מגיע על העבר?

מיכה ינון: אמנחנו לא מסוגלים הם צריכים לעשות את החשבון.

מיכה ינון: הכספים עוברים ישר לאוצר מהזכיינים השונים, לא עם העתק אלינו.

אילן שלגי: אני מציע ששרת החינוך והתרבות תביא את זה לשולחן הממשלה.

אילן שלגי: שהממשלה תורה למשרד האוצר להביא את הנתונים על העבר, יכול להיות שהתברר שמגיע לכם הרבה כסף בהסכם הזה שנחתם, שלדעתי הוא מנסה להיות אוכף חוק וזה לא ראוי.

אילן שלגי: בהסכם הזה מדובר על מחילת חובות למה האוצר רצה להכניס את הסעיף הזה להסכם?

אילן שלגי: יש לבדוק את זה.

יוסי שריד: אם האוצר לא העביר את הנתונים, סימן שהוא לא שילם את מה שהיה מגיע.

יוסי שריד: אם זה היה פחות הוא היה מעביר.

יוסי שריד: על זה דיבר היושב ראש כשהוא דיבר על תמהון לבב.

צח גרנות: היה טיעון של האוצר בזמנו שב-2001 יש חוב של משרד החינוך שהועבר יותר כסף ממה שנגבה בפועל.

צח גרנות: יש חוב שצריך להיות מוחזר.

מיכה ינון: בכל אופן אנחנו דואגים לביצוע – עניין החקיקה מסור למחוקקים, אבל אנחנו רוצים לבצע את מה שיש.

מיכה ינון: ההסכם לטווח של 5 שנים מאפשר לקולנוע כמו שאמרו פה לשמור על אופק לחמש שנים, זה טווח קצר אבל יושב ראש מועצת הקולנוע, השרה היתה מיוצגת בעניין הזה על ידי מנכ"לית משרד החינוך, חשבו שהדאגה לחמש שנים הקרובות לבסס את הקולנוע ואת התוצאה של החוק, היתה נראית בעיניהם הרע במיעוטו או תוצאה סבורה שמאפשרת לקולנוע בחמש השנים הקרובות לפעול ולתפקד, ולמועצה לעשות את מלאכתה.

מיכה ינון: לכן ההסכם נחתם על ידי מנכ"לית משרד החינוך ויושב ראש מועצת הקולנוע וועדת הכלכלה של הכנסת והאוצר, וזה לא נגע בשאלות עקרוניות, זה נגע בשאלה מה יקרה ב=2003 אנחנו עוד היינו באמצעיתה, וכפי שנרמז פה עד לרגע זה בעצם שזה כבר חודש האחרון של השנה, אומרים שיכול להיות שיהיה דצמבר שני כמו הדר שני בשנה מעוברת כדי שיוכלו לבצע גם את כל ההעברות האלה, ועד לרגע זה, הישורת האחרונה שישה מיליון שחסרים לשישים ואחד לא התקבלו אצלנו ויש פרוצדורה שלמה שצריכים לעבור כדי לבצע את זה, ואנחנו מוטרדים מהעניין הזה ש-2003 תיגמר לפחות שנה אחת לפי ההסכם שנחתם אנחנו עוד לא רואים את זה.

מיכה ינון: אני גם קורא לוועדה לסייע לאוצר ולנו לממש לפחות בשנת 2003 את ההסכם.

אילן שלגי: למעשה מה אומר מר ינון – אל"ף, לא קיבלנו נתונים על העבר, מאז שחוקק חוק הקולנוע.

אילן שלגי: בי"ת, השנה אתם מחזיקים בידכם מעשר כ-10% מהסכום אולי לא במקרה.

אילן שלגי: האם אנחנו יכולים לסכם שבתוך שבוע אתם תשבו עם משרד החינוך והתרבות, תעבירו להם נתונים על כל התמלוגים שהתקבלו מאז שחוקק חוק בתחילת שנת 1999, לראות מה המצב נכון להיום.

אילן שלגי: האם מגיעים 6 מיליון, אולי מגיע לכם עודף.

אילן שלגי: אבל שבו בימים הקרובים ותעבירו אלינו את הנתונים גם כן, אחרי שהנתונים יהיו מוסכמים.

אייל מלובן: לגבי הבקשה שלך מהאוצר, בעצם למה נאמר על חוב של 6 מיליון שקל, אם יושב ראש הכנסת היה פה היה מאשר את דבריי, כי בעצם חברות הכבלים היו צריכים להעביר תמלוגים לטובת היצירה, העבירו תמלוגים מאז תחילת הקמתם של חברות הכבלים, והאוצר לא העביר את הכסף הזה בחזרה עוד לפני חוק הקולנוע, ולכן האוצר מחזיק ערבון כלמעלה מ-300 מיליון שקל.

אייל מלובן: הייתי מבקש מאדוני שגם את המספרים האלה יבקש מהאוצר ויבוא ויראה את כל כספי הערובה שהוא מחזיק לאורך השנים ולא העביר אותם למען היצירה, בסכום של הרב היותר מ-60 או 80 זה מאות מיליוני שקלים.

אילן שלגי: אני מבין שיש לכם די הרבה בבטן ואולי בצדק.

אילן שלגי: אני רוצה לדעת את ההתחשבנות מאז שחוקק חוק הקולנוע.

אילן שלגי: יהיה ראוי גם לדעת מה היה קודם אבל לא במסגרת הזאת.

אילן שלגי: אני מבקש שמשרד האוצר מר לוי ומר פרננדז תשבו עם מר ינון עם מר גרנית מי שראוי לשבת, תביאו לנו ביחד בתוך שבוע נתונים מה מצב ההתחשבנות על פי חוק הקולנוע, אחר כך נוכל להתקדם.

דוד גלנוס: יו"ר איגוד האמנים והתקשורת המייצגים אלפי עובדים ואומנים גם תיאטראות, גם בטלוויזיה, גם בקולנוע.

דוד גלנוס: אנחנו בכלל לא זומנו כביכול לאיזה שהוא הסכם או דיבור או לפירסום שהיה.

דוד גלנוס: פורסם מה שפורסם.

אילן שלגי: ההסתדרות לא חייבת להיות צד לכל הסכם.

אילן שלגי: כמה אחוזים מתושבי מדינת ישראל הם חברי הסתדרות?

אילן שלגי: אתה יודע לומר לי?

דוד גלנוס: אם אתה לוקח לדוגמה נכון להיום סרט שמצלמים פה בארץ עם שלושה שחקנים תוצרת חוץ, מביאים חמישים עובדים מחוץ לארץ כדי לצלם.

דוד גלנוס: עשרות ואלפי עובדים מאחורי זה.

דוד גלנוס: למה הסתדרות?

דוד גלנוס: כי הוא ארגון ארצי שדואג למקומות עבודה ולכן חשוב שמקבלים החלטה כזו או אחרת, אנחנו הארגון היציג של האמנים והתקשורת.

דוד גלנוס: ולכן אנחנו מסבירים - - -

אייל מלובן: הם לא מייצגים את עובדי הקולנוע והטלוויזיה בישראל.

אייל מלובן: חד משמעי.

אילן שלגי: מר מלובן, אני מבקש תצהיר הצהרות נכונות.

אילן שלגי: אומרים לך האמנים אתה לא מייצג אותנו.

אילן שלגי: אז לא בכוח.

אילן שלגי: בכוח תתנהגו בנמלים בינתיים.

אילן שלגי: כל עוד אתם יכולים גם זה ייגמר.

יוסי שריד: אני לא מזדהה לחלוטין עם ההערות של היושב ראש.

אילן שלגי: הערותיי על ההסתדרות הן על דעתי בלבד.

אילן שלגי: זו לא עמדת הוועדה.

יוסי שריד: על דעתך בלבד.

יוסי שריד: אני גם מציע לא לריב ביניכם כי יש לכם יותר מדי יריבים.

אייל מלובן: ההסתדרות לא רוצה את עובדי הקולנוע והטלוויזיה אצלם.

אייל מלובן: חד משמעית.

אילן שלגי: מר מלובן, חברי הכנסת הם כ-10% , מעט יותר מתינות פחות בתוקפנות, אל תניפו את הדגלים כאילו שאתם הכוח המוביל במדינה הזאת.

אילן שלגי: זה הולך ומסתיים עם כל הכבוד.

דוד גלנוס: אתה מתחשבן איתי על דברים אחרים.

דוד גלנוס: יש בעיות אחרות, אני לא מדבר רק על חוק הקולנוע.

אילן שלגי: אתה התחלת עם זה אדוני.

אהוד ליאון: אחד ההישגים החשובים של חוק הקולנוע עצם הקיום של קרן.

אהוד ליאון: ...

אהוד ליאון: שנולדה רק בזכות חוק הקולנוע, שמטרתה העיקרית היא לעודד יוצרים שבאים מהפריפריה התרבותית של מדינת ישראל.

אהוד ליאון: לא במקרה ישבו פה היום חבר הכנסת ברכה, גם חברת הכנסת פינקלשטיין וגם חבר הכנסת גפני שהגיעו לכאן מכיוון שהם מודעים לשינוי שחל בשטח דווקא לאותם אוכלוסיות שהן מיעוט בעקבות חוק הקולנוע.

אהוד ליאון: עם כל הביקורת שיש לנו על גודל הסכום שמוקצה לקולנוע למיעוטים, ההישג העיקרי הוא עצם העובדה שזה קיים.

אהוד ליאון: אם זה חס וחלילה ייפגע, אני כבר לא מדבר על יבוטל, מספיק שזה ייפגע, הקולות האחרים בקולנוע הישראלי לא יוכלו להישמע.

אהוד ליאון: ולכן אני שמח שיש פה אחידות דעים אצל כל חברי הוועדה להתנגד בצורה חריפה למהלך שהאוצר מנסה לעשות.

אהוד ליאון: לגבי המהלך שהאוצר מנסה לעשות – בערך פעמיים בשנה אנחנו מבלים בדיונים על חוק הקולנוע, ויש פה דבר שלדעתי, עכשיו אני מדבר כאזרח, הוא לא תקין מבחינה פרלמנטרית, לא תקין מבחינת הכבוד או המעמד של הרשות המחוקקת.

אהוד ליאון: לא יכול להיות דכנסת ישראל חוקקה לא פעם ולא פעמיים, כבר אי אפשר לספור את כמות הפעמים שהיו דיונים בחקיקה באותו נושא, ופעם אחר פעם אחר פעם האוצר מנסה לנגוס בדבר הזה.

אהוד ליאון: צריך למצוא איזה דרך, צריך לחוקק חוק נגד ביטול חוק הקולנוע, זה פשוט מטורף.

אהוד ליאון: אנחנו חוקקנו את החוק הזה כדי להפסיק את הדיונים האלה, ואנחנו מוצאים את עצמנו כל שנה בדיונים.

אילן שלגי: מר ליאון, דבריך נכונים, אלה גם היו דבריי בתחילת הישיבה.

אילן שלגי: כל הנושא של חוק הסדרים הוא מקומם משום שהוא בא לפעמים בהינף יד לבטל חקיקה שעמלו עליה רבות בכנסת בארבע קריאות, ובמקרה הזה זה גם עבר מכנסת אחת לכנסת אחריה בגין דין רציפות.

אילן שלגי: אז דבריך נכונים, זה באמת לא ראוי.

אילן שלגי: ישנם מקרים יוצאי דופן שבהם חוק ההסדרים בא ומשנה חקיקה כאשר זה באמת יוצא דופן, זה גם לדעתי לא המקרה.

אילן שלגי: אנחנו לא סיימנו את הנושא.

אילן שלגי: הוועדה תקיים ישיבה נוספת אחרי שתוך שבוע נקבל נתונים, בכל מקרה נסיים את הקריאה השנייה והשלישית ונביא את זה למליאה עוד במהלך שנת 2003.

יוסי שריד: ברשותך אני רוצה לתת עצה לוועדה, בדרך הטבע זה עצה יותר ליושב הוועדה.

יוסי שריד: אמנם לכאורה זה לא סכום של מי יודע מה, אבל בנתונים הקיימים זה סכום נכבד.

יוסי שריד: ומכיוון שזה לא סובל דיחוי כי דצמבר לא יחזור, כך אני מתרשם.

יוסי שריד: ו-2003 כולה גם היא לא תחזור, כך אני מתרשם.

יוסי שריד: לכן אני מציע שהוועדה היום לפחות תחליט שהיא תובעת ממשרד האוצר להשלים בימים הקרובים ולא יאוחר משבוע ימים את חובותיו על פי חוק הקולנוע, את זה אני מציע לקבל היום –

אמיר לוי: אין חובות חבר הכנסת שריד, השנה תוקצב 55 מיליון לפי נתונים שהרשות השנייה העבירה אלינו.

אמיר לוי: הפער בין ה-61 - - -

יוסי שריד: אין לך למה לחכות, אתה יכול להיות רגוע.

יוסי שריד: קיבלת הודעה מרגיעה שאין לך על מה לחכות.

יוסי שריד: הציפיה היא הדבר הכי מטריד.

יוסי שריד: אם אין למה לצפות אז האנשים הרבה יותר שקטים.

אילן שלגי: רשמנו בפרוטוקול וקיבלנו את הסכמת האוצר ומשרד החינוך.

אילן שלגי: אנחנו מחליטים שהדברים שנאמרו קודם על דעת הנוגעים בדבר אמנם יבוצעו בתוך שבוע ימים, יחזרו אלינו נציגי האוצר ונציגי משרד החינוך והתרבות, יתנו לנו את הנתונים כפי שדובר כאן, התחשבנות מאז חקיקת חוק הקולנוע.

מיכה ינון: אולי לא כדאי לקשור התחשבנות של שנים.

מיכה ינון: כדאי לגמור את השנה הזאת בלי קשר.

יוסי שריד: נעשה את זה בשני סעיפים.

יוסי שריד: מה שאתה מבקש זה דבר מאוד נכון וצריך את ההתחשבנות מאז נכנס חוק הקולנוע לתוקפו.

יוסי שריד: יחד עם זה יש עכשיו שנה והיא נגמרת ואת הנעשה אי אפשר יהיה להשיב אנחנו מכירים את זה אין עודפים משנה לשנה, כולנו היינו שם.

יוסי שריד: אין עודפים, לא נשמרים בממשלה עודפים.

יוסי שריד: לכן ב-1 בינואר העניין נגמר, אין.

יוסי שריד: לכן נחלק בשני סעיפים.

יוסי שריד: 1.

יוסי שריד: אנחנו קוראים לסלק את החובות על פי חוק הקולנוע לשנת 2003 ו-2 שנקבל את ההתחשבנות.

מיכה ינון: זה לא על פי חוק הקולנוע, זה על פי הסכם.

אילן שלגי: רבותי, תבואו אלינו עם הנתונים.

יוסי שריד: יש לי עוד עצה לוועדה האומרת – אני מוכן להצביע בעד כל הצעה שהיתה מונחת כאן על השולחן, חברת הכנסת יולי תמיר הציעה מה שהציעה, אני הצעתי מה שהצעתי.

יוסי שריד: אני מציע לוועדה במקרה זה לדאוג לכך שההחלטה תהיה בקונסנסוס של כל חברי הוועדה.

יוסי שריד: אם אפשר אמנם הוא לא חבר הוועדה גם להסכמתו של יושב ראש הכנסת שבעניין הזה מילא תפקיד מכריע.

יוסי שריד: וכל כך למה?

יוסי שריד: לי לא איכפת הצעה כזאת או אחרת שבאה להבטיח את הקולנוע, אבל מכיוון שלאוצר יש עוד התמחות אחת שגם אותה צריך להכיר, אם יהיה סדק בינינו, או פירצה בינינו אז האוצר ייכנס בפירצה הזאת.

יוסי שריד: לכן חשוב מאוד שההחלטה תתקבל בקונסנסוס של כל חברי הוועדה, לא איכפת לי שהכל יהיה על פי הגבוה ביותר, אני הצעתי 4%, אני מציע שאולי ננסח את זה לפי הישיבה הבאה ונעביר את זה כדי שגם היושב ראש הכנסת יהיה בסוד העניין כי תמיכתו במקרה זה מאוד מאוד חשובה ולא הייתי רוצה שאחר כך נתחיל להתווכח כמו שכאן מתחילים להתווכח.

אילן שלגי: אשמח אם אפשר יהיה להגיע להחלטה בהסכמה.

אילן שלגי: יחד עם זה לא נשנה את הכללים ואת התקנון, כלומר, יש ועדה, יש חברי ועדה.

יוסי שריד: אני מבקש פשוט לעשות מאמץ.