הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 6, 2003-05-19 12:30

שלום שמחון: אני פותח את ישיבת הוועדה המשותפת של ועדת הכלכלה וועדת הכספים בנושא הצעת חוק התוכנית הכלכלית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג-2003, פרק ח': תקשורת.

שלום שמחון: אנחנו דנים היום בסעיפים 53-54, בדבר הפחתת אגרת רשות השידור על מקלטי הטלוויזיה.

שלום שמחון: זה המשך דיון מהישיבה הקודמת.

שלום שמחון: אנחנו נאפשר לחברים שלא דיברו בישיבה הקודמת לדבר.

שלום שמחון: לאחר מכן נתחיל בהקראת החוק.

אבשלום וילן: יש לי הצעה לסדר.

שלום שמחון: בבקשה.

אבשלום וילן: אני מציע לפנות לממשלה, דיברתי על זה גם בדיון הקודם.

אבשלום וילן: ההצעה לבעיה התקציבית היא דרקונית, והמשמעות היא חיסולה של רשות השידור וסגירתו של הערוץ הציבורי.

אבשלום וילן: זאת המשמעות הכספית של מה שמציעים.

אבשלום וילן: הם לא הציעו קרן פנסיה, למשל.

אבשלום וילן: לכן אני מציע, אדוני היושב-ראש, שתפנה אתה עם יושב-ראש ועדת הכספים לממשלה, כדי לפצל את הנושא של רשות השידור, לא להצביע עליו במסגרת חוק התקשורת, להיכנס לדיונים ותוך חודשיים לחזור עם הצעה כוללת.

אבשלום וילן: נראה לי שפה הולכים לשחוט אותם מבלי שהוכנה תוכנית הבראה, מבלי שייעשה משהו, ובסופו של דבר מחר נדון בערוץ 10 כדי להחזיק את המת המקרטע הזה בחיים, כאשר המשמעות של מה שפה מחליטים זה לגמור את השידור הציבורי.

אבשלום וילן: לכן אני מציע שתתייחס לנושא ברצינות ותפנה לממשלה לפצל את זה כך שתוך חודש-חודשיים יוחלט על תוכנית הבראה ויביאו משהו רציני.

אבשלום וילן: מה שהציעו פה זה לקבור אותם.

שלום שמחון: אנחנו נתקדם בשני הנושאים.

שלום שמחון: היום לא תהיינה הצבעות ממילא.

שלום שמחון: את ההקראה של החוק אני מחויב לעשות, וגם לאפשר את המשך הדיון.

שלום שמחון: אני לא יודע מתי לוח הזמנים של הממשלה.

שלום שמחון: הוועדה תתכנס להצבעות בעניין הזה.

שלום שמחון: ביתר הדברים אנחנו עושים הקלות גדולות כדי שהיועצת המשפטית תוכל להמשיך ולהתארגן בעניין החוק הזה.

שלום שמחון: בכל מקרה, בין הישיבה הקודמת לישיבה הזאת אפשרנו זמן, ואני מבין שגם היתה פגישה בין רשות השידור לבין האוצר, בינתיים ללא תוצאות.

שלום שמחון: אני מנצל את ההזדמנות שנמצא כאן יושב-ראש ועדת הכספים להגיד, שזה אחד הדברים היחידים שיש בהם הקלה לאזרח, ואני מציע שננהג בעניין הזה באחריות.

שלום שמחון: כמובן שהממשלה יכולה למשוך את העניין, אם היא רוצה למשוך אותו, אבל מחובתנו לעשות את כל ההליכים להכין את החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, כדי שהוא יבוא מוכן, שתהיה בו הפחתה מסוימת של אגרת רשות השידור.

שלום שמחון: שתי הנקודות המרכזיות היו מקובלות בישיבה הקודמת על מנכ"ל רשות השידור, האחת שצריכה להיות הפחתה באגרה, והאחרת שצריכה להיות התייעלות של רשות השידור.

שלום שמחון: אלה שני המרכיבים שצריכים להיות בשורה התחתונה של העניין.

שלום שמחון: מה שאני רוצה להציע בסוף הוא שלאחר שנקיים פה את הדיון ונקריא את החוק, נקיים ישיבה משותפת של שני ראשי הוועדות ביחד עם רשות השידור והאוצר וננסה לגשר בתוקף מעמדנו.

אברהם הירשזון: אני מקבל את הדברים שאם באמת הממשלה רוצה לסגור את רשות השידור היא יכולה לעשות זאת, ואם היא לא רוצה היא יכולה למצוא פתרון.

אברהם הירשזון: אני בעד מציאת פתרון לנושא הזה.

אברהם הירשזון: אני נעתר להצעתך שנשב בישיבה משותפת עם האוצר כדי למצוא דרך שהרשות תוכל להמשיך לחיות, ונראה כיצד זה יתפתח.

1028: אני רוצה לציין שישבתי הן עם האוצר והן עם רשות השידור בעקבות זה שישבנו פה בכמה ישיבות, ולדעתי עוד מעט ואנחנו מגיעים להסכמות בין שניהם.

1028: אני מציע שאני אשב אתם עוד פעם או פעמיים לפני ההצבעה ובסוף נביא נייר מוסכם על שני הצדדים.

שלום שמחון: אני הצעתי שתהיה פגישה שבה ישתתפו יושב-ראש ועדת הכספים, יושב-ראש ועדת הכלכלה, אנשי האוצר ואנשי רשות השידור.

שלום שמחון: אייל מלובן, בבקשה.

אייל מלובן: אני מדבר בשם פורום היוצרים בקולנוע ובטלוויזיה.

אייל מלובן: באנו לכאן היום לדבר על מה שקורה ברשות השידור.

אייל מלובן: אפשר להיות גם פרגמטי וגם דוגמטי, ואנחנו ננסה להיות פרגמטיים בשיחה היום במה שאנחנו אומרים.

אייל מלובן: רשות השידור, במצב שקיים היום, כמעט ולא מייצרת הפקות ישראליות.

אייל מלובן: ההבדל בין רשות השידור במצב שהוא קיים היום לבין ערוץ 10 והערוצים הפרטיים שקיימים בשוק, אם זה ערוצי הכבלים או ערוצי הלוויין, שמחויבים להוציא מאות מיליוני שקלים בשנה לצורך ההפקה והיצירה הישראלית, הוא שבערוץ 1 אין שום הגדרה ושום מחויבות למה הוא צריך להוציא ואיך הוא צריך להוציא.

אייל מלובן: בין היתר בארצות מקבילות לנו, כמו סקנדינביה, נורבגיה, שוודיה, אפילו בטלוויזיה האירית שמתחרה ב-BBC, המחויבות שלהם להוציא הפקות החוצה היא הרבה יותר גדולה מאשר אצלנו.

שלום שמחון: אבל הטלוויזיה קשורה עם מפיקים.

אייל מלובן: אני מדבר פר אותה מדינה.

אייל מלובן: BBC, למשל, צריך להוציא למעלה מ-35% למפיקים באנגלייה.

אייל מלובן: בחוק שנקבע בעניין ערוץ 2, הוא צריך להוציא 50% מהעבודה שלו למפיקים חיצוניים, והוא לא יכול לעשות את זה.

שלום שמחון: מה נעשה ברשות השידור?

אייל מלובן: ברשות השידור אין שום אמת מידה לכלום.

יהודה ביטון: אייל, תדבר אמת.

אייל מלובן: הכל אמת.

אייל מלובן: ערוץ 2 מחויב בחוק ל-222 שעות ז'אנר עליון.

אייל מלובן: יש לו מחויבות של שעות, יש לו מחויבות של כספים.

אייל מלובן: אנחנו מבקשים מאדם פרטי, שאמור להתפרנס מפרסומות, שאנחנו מחייבים אותו כמדינה מה הוא צריך לתת חזרה לצורך התרבות, לצורך השפה, לצורך מה שיש פה.

אייל מלובן: יש ערוץ ציבורי שהוא הדבר שאמור לשמור על מדורת השבט.

שלום שמחון: אבל אם נפחית עכשיו את האגרה אז יהיה לך עוד פחות.

אייל מלובן: אני לא נכנס לשאלה אם להוריד אגרה או לא.

שלום שמחון: אתה יכול לבקש מחברי הוועדה לקבוע בהזדמנות הזאת אחוז מסוים, זה משהו אחר.

אייל מלובן: אנחנו אומרים, שאם לגוף יש נמק ברגל ואנחנו חובשים לו רק את הבוהן, לא פתרנו את הבעיה.

אייל מלובן: חוק רשות השידור, שקיים משנת 1965, לא מתאים לשנים של היום, צריך לשנות אותו, צריך לטפל בו.

אייל מלובן: באים פה עכשיו עם פלסטר, סוגרים למישהו פצע ברגל.

אייל מלובן: בואו ניקח את חוק רשות השידור באופן ענייני ונטפל בו מהתחלה ועד הסוף.

אייל מלובן: הפלסטר שאנחנו עכשיו מדביקים, אם להוריד את האגרה בשלושה שקלים לפה או להוסיף שלושה שקלים – אני בכלל לא רוצה להיכנס לדיון הזה, כי זה לא יבוא.

אייל מלובן: בין היתר הציע שר האוצר שנפתח את רשות השידור לפרסומות.

אייל מלובן: זה נפלא, רשות השידור תיפתח לפרסומות ואז נהרוג גם את הערוצים הפרטיים שמצליחים להתפרנס ויהיה פה סלט אחד גדול.

אייל מלובן: בואו ניקח את חוק רשות השידור, נטפל בו מהתחלה ועד הסוף – מה המחויבות שלו לציבור, מה המחויבות שלו להפקת מקור ודרמה לציבור, איפה הוא עומד בדברים האלה.

אייל מלובן: בואו נסתכל על רשות השידור באופן אמיתי ואחראי, ולא ניקח פלסטר ונטפל בנמק כשכל הרגל רקובה.

אייל מלובן: זה לא ייתן פתרון לכלום.

שלום שמחון: תודה רבה.

דוד גלנוס: אדוני היושב-ראש, ראיתי את הצגת הדברים על-ידי נציגי האוצר, ואני אומר שיש רצון לנהל משא-ומתן על תוכנית הבראה ברשות השידור ולעשות הכל כדי להבריא את המקום ולחפש את כל מה שאייל אמר בכל מה שקשור לזה.

דוד גלנוס: כאשר 173 אנשים, לפי הדיווח האחרון מהנהלת רשות השידור, פרשו ללא שביתה אחת, ללא סכסוך עבודה, כשהנהלת רשות השידור באה וביקשה לאפשר על-ידי עובדים במיקור חוץ בנושא של חברות קבלניות להיכנס ולאפשר דחייה יותר גדולה, נתנו את האישור ועשינו הכל בתיאום כדי לחפש איך אנחנו מבריאים את המקום.

דוד גלנוס: מביאים הצעה פופוליסטית, שלדעתי היא לא עוזרת בכלל לרשות השידור.

שלום שמחון: תודה רבה.

אורי שוורץ: בהנחה שיש פה כוונה לעשות רפורמה בכל הנושא של גביית האגרה, יש אנומליה שקיימת בנושא גביית האגרה.

אורי שוורץ: חברה כמו "טלעד" מחזיקה באולפנים שלה עשרות מקלטי טלוויזיה, 80-90 מקלטים.

אורי שוורץ: היום "טלעד" מחויבת לשלם, ואני מניח שזה נכון בעניין כל הגופים המשדרים האחרים, בעבור כל מכשיר טלוויזיה כזה כאילו הוא מכשיר טלוויזיה ביתי.

אורי שוורץ: הרוב המכריע של מקלטי הטלוויזיה האלה נמצאים בחדרי העריכה, בחדרי הבקרה, אף אחד לא רואה בהם טלוויזיה, אין אפשרות לראות בהם טלוויזיה.

אורי שוורץ: לכן אנחנו מבקשים להעלות הצעה לפטור באופן כזה או אחר גופי שידור שמחזיקים מקלטי טלוויזיה.

אורי שוורץ: אומנם פיסית יש שם מקלטי טלוויזיה, אבל הם לא משמשים לצפיית טלוויזיה.

אורי שוורץ: ביניהם לבין מכשיר טלוויזיה שנמצא בחנות אין כל הבדל מבחינת אפשרות הצפייה בו.

אורי שוורץ: אנחנו מבקשים להקל או לפטור גופי שידור מתשלום אגרה בעבור מקלטי טלוויזיה שלא משמשים לצפייה.

אייל מלובן: קנו מוניטור.

יוסף בראל: יש להם גם מוניטור וגם טלוויזיה.

ג'עפר פרח: אני שומע פה את ההסתדרות, שרוצים להעמיק את הגבייה במגזר הערבי.

ג'עפר פרח: אולי כשתתחילו לתת שירות למגזר הערבי ותתחילו לשדר למגזר הערבי ולא תשדרו לעולם הערבי ואנחנו לא נקלוט את השידורים, אז תבואו אלינו ותבקשו מאתנו לשלם אגרה.

שלום שמחון: מנכ"ל רשות השידור, בבקשה.

יוסף בראל: אני רוצה להשיב ראשית לעניין של הצורך בהגדלת הנתח שמקבלים בשוק המקומי, שהן הפקות מקור שמופקות מחוץ לטלוויזיה.

יוסף בראל: כדי להוכיח לכם במספרים במה מדובר, זה מבלי לסתור את הדברים שביקש אותם מר מלובן, שנגדיל את הנתח הזה, אבל הנתח הזה הולך להיפסק לגמרי עם התוכנית הכלכלית תבוצע בעניין רשות השידור, שתמחק כל אפשרות להפיק דבר כלשהו.

יוסף בראל: אם בשנת 2000 יצאו להפקות מקור מחוץ לרשות השידור 6,321,000 שקלים, בשנת 2001 – 8,388,000 שקלים, בשנת 2002 – 10,000,000.

יוסף בראל: בשנה הזאת יצאו 23,000,000.

יוסף בראל: היות שסך כל תקציב ההפקות בטלוויזיה לא השתנה, כי כל שנה קיצצו בהכנסות, גם קוצצו ההכנסות מהפרסומת ברדיו וגם קוצצה האגרה עצמה, כל שנה יש התייעלות ומקצצים אותם.

יוסף בראל: השנה נעשה לנו קיצוץ של 45 שקלים.

יוסף בראל: אם היינו מקבלים את האינדקס תוספת מדד היוקר, היינו צריכים להגיע ל-565 שקלים, ואנחנו גובים רק 515 שקלים.

יוסף בראל: כך שוויתרנו על 8.5% מגובה האגרה.

יוסף בראל: בכל זאת סך הכל 48 מיליון שקלים תקציב ההפקות בטלוויזיה, 23 מיליון הולכים לשוק המקומי.

שלום שמחון: נניח שהיתה עולה פה הצעה לוותר על חלק מהאגרה תמורת קניית אחוז מסוים בעבור הפקות, זה דבר שהיית מסכים לו?

יוסף בראל: אני מוכן ללכת על התייעלות.

יוסף בראל: שאלתי בשביל מה התוכנית הכלכלית, אמרו לי: התייעלות והורדת נטל האגרה.

יוסף בראל: אני מפריד בין שני הדברים.

יוסף בראל: התייעלות זה צמצום כוח אדם.

יוסף בראל: בכל מקום במשק, בכל התוכנית הכלכלית ביקשו מהמשרדים לצמצם את כוח האדם.

יוסף בראל: דיברו בהתחלה על 10%, ירדו ל-5%, היום זה קצת פחות.

יוסף בראל: מתוך מצבת כוח אדם של מאות אלפים ברשות השידור, קיבלתי את הרשות לפני שנה עם ספירה של רואה חשבון, 3,250 עובדים.

יוסף בראל: ב-31 בדצמבר, עם הגשת התקציב, היו 2,250 עובדים.

שלום שמחון: 1,000 אנשים מרשות השידור הלכו הביתה בשנה?

מל פולישוק-בלוך: דיברת על כ-170.

יוסף בראל: 170 תקניים, ותיקים, קבועים.

יוסף בראל: בנוסף אליהם אחרים שנקראים ש"ת, שהם עובדים קבועים לפי יחסי עובד ומעביד ביניהם לבין רשות השידור.

יוסף בראל: הורדנו את מספרם מ-1,250 ל-400.

יוסף בראל: אמרתי באוצר, שאנחנו מתחייבים לרדת מ-1,500, לפרוס את זה על ארבע שנים, דבר שלא היה אפילו בשנות ה-70, על אף שהגדלנו גם את מספר ערוצי הטלוויזיה, על-פי החלטת הממשלה, וגם את שעות השידור בעברית בערוץ הראשון.

יוסף בראל: הקטנו את מספר העובדים, הקטנו את מספר השעות, אבל בתנאי שההתייעלות הזאת תבוא לידי ביטוי בהפקות.

יוסף בראל: כל מה שאחסוך שם, אכניס להפקה המקורית העברית.

יוסף בראל: השידורים בערבית גדלו בצורה חסרת תקדים בשנה האחרונה, משעת שידור ל-24 שעות שידור טלוויזיה, והרדיו משדר.

יוסף בראל: אלא מה?

יוסף בראל: כל אדם כאן שצופה בעברית בערוצי השידורים של הטלוויזיה, ולרוב גם לרדיו, אין היום משדרים.

יוסף בראל: רק השבוע, באמצעות מגשר, השופט לוין, הגענו להסכם עם "בזק" והם יושבים אתך.

יוסף בראל: בהשקעה מסיבית של עשרות מיליוני שקלים אנחנו מחדשים את כל המשדרים, ואז גם בעברית תוכל לראות בלי כבלים ובלי YES וגם בערבית.

יוסף בראל: אבל היום יש 24 שעות שידור בטלוויזיה בערבית, דבר שלא היה מאז שקמה הטלוויזיה בארץ.

יוסף בראל: היתה שעה אחת, שלרוב בוטלה בגלל כל משחק כדורגל ובגלל כל אירוע מיוחד.

יוסף בראל: לכן היום האזרח הערבי, שמסך הכל מתוך כל בתי האב בקושי 5% משלמים אגרה, מקבלים שירות פר אזרח פי כמה מהאזרח היהודי.

יוסף בראל: עיני לא צרה בהם.

יוסף בראל: האזרח הערבי מקבל שירות מעולה.

יוסף בראל: חסרים משדרים, הם לא שלנו אבל נתקן אותם.

יוסף בראל: אני מקווה שהבעיה שלהם תיפתר תוך שלושה חודשים, יש התחייבות של "בזק" על כך גם לעברית וגם לערבית.

שלום שמחון: "טלעד" ביניהן?

יוסף בראל: תקציב ערוץ 2 לטלוויזיה הוא פי שניים מתקציב רשות השידור לשלושה ערוצי טלוויזיה, שהם הערוץ הראשון, ערוץ 33 והערוץ בערבית.

יוסף בראל: שלושתם ביחד הם כמו תקציב של ערוץ אחד, שהוא ערוץ 2.

שלום שמחון: נדמה לי שגם לך וגם ליושב-ראש רשות השידור היו מגעים בזמן האחרון עם משרד האוצר.

שלום שמחון: אולי תעדכנו אותנו.

יוסף בראל: הגשתי להם נייר אתמול, שלטעמי זה שיא.

יוסף בראל: אתם רוצים להוריד את נטל האגרה, הם התנגדות לעניין של השילוב של שתי האגרות במכה אחת, ולכן הצעתי שנשלב את זה בהדרגה, נפרוס את זה על ארבע שנים.

יוסף בראל: זה פרוגרסיבי וזאת הקלה על העשירונים החלשים.

יוסף בראל: יש הרבה מוסדות בארץ שכדאי לפטור אותם, כי החוק היום לא מאפשר לי בהחלטה פרטית שלי כמנכ"ל לפטור מתשלום אגרה.

יוסף בראל: אני חושב שמוסדות כמו בתי-חולים או בתי-מלון שהם על סף פשיטת רגל, לא צריך להתחשבן אתם על כל מקלט טלוויזיה.

יוסף בראל: לשיטתנו אפשר לפתור את הדבר הזה בהצעה שהצעתי, אם תפטור את העשירונים החלשים, אם תפטור את הפנסיונרים וכיוצא באלה.

יוסף בראל: מצד שני אנחנו מציעים שתוציאו את הנושא מהתוכנית הכלכלית בכלל, תפצלו אותה כפי שעשיתם עם הרשויות, נשב ונעבוד על זה חודש או חודשיים.

יוסף בראל: דבר לא בוער, יש לנו הצעת תקציב שהיא מחייבת בשנת 2003, כלומר יש לנו זמן עד סוף השנה.

יוסף בראל: אני מאוד זקוק לגיבוי שלכם.

יוסף בראל: יותר מזה, אנחנו נצמצם בכוח האדם לפי 1,500.

יוסף בראל: המשמעות היא כ-700 איש עד סוף ארבע שנים, שזה סוף 2006.

יוסף בראל: 25% מהכסף שיתפנה בתחומי השכר – נביא אותו לידי ביטוי באגרה כעמלה נוספת, 75% שילך להפקות מקור.

אבשלום וילן: הפקות מקור זה כולל חדשות וכדורגל?

יוסף בראל: כל תקציב ההפקות פתוח לפניך.

יוסף בראל: אם אתה לוקח את התקציב זאת בדיחה, מאחר שציינו כאן שאין תקציב כזה בעולם.

שלום שמחון: בנייר שהראית לי לפני הישיבה מדובר על הפחתה של 27%.

יוסף בראל: תוך ארבע שנים.

שלום שמחון: הממשלה מדברת על שלוש שנים.

יוסף בראל: אבל אני מדבר על השיטה המשולבת.

יוסף בראל: כאן יש הבדל שאני מוריד נטל של סך הכל אגרה, אבל אני לא מוריד סך הכל הכנסה, כי השיטה של חוק הממשלה תחסל את השידור הציבורי.

יוסף בראל: השיטה הזאת מורידה 30% מינימום מהאגרות של רשות השידור.

יוסף בראל: המשמעות של 30% מ-700 מיליון זה שליש, כלומר 240 מיליון.

יוסף בראל: זה פי 2.5 מכל תקציב ההפקות ברשות, מאיפה תביא את זה?

יוסף בראל: 100 מיליון זה 700 עובדים.

יוסף בראל: כמה רוצים שאפטר, את כל רשות השידור?

שלום שמחון: גם הסכום הזה הוא לשלוש שנים.

יוסף בראל: אם לא מהעובדים מאיפה תוריד?

יוסף בראל: מההפקה.

יוסף בראל: האם אני יכול להוריד מהמסים שמטילים עלי?

יוסף בראל: האם אני יכול להוריד מהחובות לבנקים על תוכנית שערי-צדק, שהם הכתיבו אותה לרשות השידור?

יוסף בראל: אני יכול להוריד מ"בזק"?

יוסף בראל: אגרת תדרים עוד 25 מיליון.

יוסף בראל: רק כדי לשדר תדרים ו"בזק" משדרים אנחנו משלמים 100 מיליון שקלים מ-850.

יוסף בראל: אלה עלויות קשיחות שאין מקום בעולם שמה שנשאר לך פנוי הוא פחות מ-15%.

מל פולישוק-בלוך: אתה מחזק את העובדה שצריך לפטר עובדים, אין ברירה.

יוסף בראל: הקדמתי ואמרתי שאני אפטר, אבל אז שופכים את תקציב ההפקה עם הצמצומים.

איוב קרא: זאת פעם שנייה שאנחנו נתקלים באותה סיטואציה שהאוצר ורשות השידור באים לפה ללא הסכמה.

איוב קרא: אני חושב שזה נושא שלא קשור לתוכנית הכלכלית.

איוב קרא: זאת לא גזירה, זאת הטבה לאזרח לפי כוונת שני הצדדים.

איוב קרא: לכן צריך להביא למצב שתקום ועדה משותפת או תת ועדה, שתבוא בדברים לקדם את הנושא.

שלום שמחון: חבר הכנסת קרא, מבחינתי אתם יכולים לשחק לי לידיים.

שלום שמחון: הכי טוב מבחינתי כיושב-ראש ועדת הכלכלה או כיושב-ראש הוועדה המשותפת זה לחסל את ההצעה.

שלום שמחון: אבל אני רוצה לנהוג בהגינות ולמצות את הדיון.

שלום שמחון: לכן נמצה את הדיון.

שלום שמחון: הצענו לקיים פגישה משותפת בין כל המרכיבים עם יושב-ראש ועדת הכספים כדי לנסות להגיע להסכמה.

שלום שמחון: אני מציע שאנחנו נתקדם עם הדיון ונקרא את החוק, כי היום אני מתכוון לסיים את ההכנה שלו.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לצאת מתוך נקודת מוצא שאני כמוכם לפחות לא רוצה להרוס את השידור הציבורי ואכפת לי מאוד מהשידור הציבורי.

גלעד ארדן: היית יועצת לענייני הפרטה.

מל פולישוק-בלוך: למרות שהייתי יועצת לענייני הפרטה.

מל פולישוק-בלוך: יחד עם זה, אני אומנם טרייה בכנסת אבל גם אני קוראת עיתון ואני כבר לא זוכרת מתי התחילו לדבר על הצורך לייעל את רשות השידור, וגם בזה אתה מסכים אתי שאכן צריך לייעל.

מל פולישוק-בלוך: אז עם שתי הנקודות האלה שאנחנו מסכימים עליהן נתקדם הלאה.

יוסף בראל: חבר הכנסת וילן הוא ששכנע אותי להכניס את הכדורגל, כי גם אני לא אוהב כדורגל.

מל פולישוק-בלוך: מה שאתם אומרים לנו הוא: תסמכו עלינו, אנחנו נעשה ייעול, לא נפגע בהפקות מקור ויהיה בסדר.

מל פולישוק-בלוך: אני כן דואגת, אני חושבת שכאשר אתם תייעלו הדבר הראשון שייפגע זה הפקות המקור.

מל פולישוק-בלוך: זאת התחושה החזקה שלי.

מל פולישוק-בלוך: אני חוששת, כי יש החלטת ממשלה, למשל, לפנות את אתר הלל מאזור צורען ופורת.

יוסף בראל: אנחנו סגרנו אותם, אין כבר שידורים בערבית משם.

מל פולישוק-בלוך: אתם אמורים לקחת את הדברים האלה ולהעביר את זה משם.

יוסף בראל: זה לא שלי, זה של "בזק".

מל פולישוק-בלוך: הלוואי שאני טועה, אבל האינפורמציה שאני קיבלתי מהממשלה, ו"בזק" היא עדיין חברה ממשלתית כי עדיין לא גמרנו להפריט אותה, שמי שמעכב את זה היא דווקא רשות השידור.

יוסף בראל: שקר.

יוסף בראל: זה לא שלי, לא המשדר שלי ולא הקרקע שלי.

יוסף בראל: אנחנו מעכבים?

יוסף בראל: אנחנו הודענו, סגרנו את הערבית לגמרי, סוגרים את רשת א' לגמרי.

שלום שמחון: מתי?

יוסף בראל: נתנו הוראה ל"בזק", אנחנו לא צריכים את זה.

יוסף בראל: אנחנו יוצאים משם ליבנה ולעכו.

שלום שמחון: אומר פה מנכ"ל רשות השידור, ומקשיב לדברים ראש מועצת צורען, שרשות השידור הודיעה ל"בזק" שהיא כבר לא לוקחת את השירותים שלה כי היא לא צריכה אותם.

שלום שמחון: זאת אומרת שלא תהיה עילה ל"בזק" להגיד שרשות השידור היא הבעיה.

יוסף בראל: אני לא מחזיק משדר, לא מתחזק אותו, אין לי קרקע במדינה, אין לי דבר.

קריאה: אבל אתה קונה שירותים שם.

קריאה: ברגע שאתה קונה שירותים מ"בזק" אתה מאלץ את "בזק" להפעיל את האתר.

מל פולישוק-בלוך: אפשר לקבל את זה בכתב?

יוסף בראל: את תקבלי בכתב.

מל פולישוק-בלוך: אני מברכת על הרעיון לשבת ביחד ולחבר את שני הצדדים.

מל פולישוק-בלוך: אני עדיין מבולבלת מכל המספרים שהזכרתם, כי כל אחד אומר דברים אחרים.

יוסף בראל: אם תשבי אתי עשר דקות לא תהיי מבולבלת.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שצריכים לקבוע, ואפילו בחקיקה, את כמות הפקות המקור.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת שזה לא יישאר כמשהו שצריך אכן לעשות ולסמוך עליהם, כי אני לא רוצה לסמוך עליהם.

יחיאל חזן: בעניין תחנת הלל, אני מאמין למנכ"ל שאתה לא קונה שידורים, אבל כנראה שיש קצר בתקשורת ומבקשים לפתור את הבעיה הזאת בהקדם האפשרי, כי נגרם נזק גדול מאוד לתושבים בסביבה.

אתי בנדלר: ההצבעה תהיה מורכבת מסעיפים סעיפים.

יחיאל חזן: אני הגשתי הסתייגות בעניין הגבייה של האגרה בבתי-חולים ובבתי הבראה.

יחיאל חזן: אני מבקש, אם אפשר, שלפחות המנכ"ל יצהיר לפרוטוקול שהוא לא יגבה שם, כי אני מבין שזה כלול בתיקון לחוק.

יחיאל חזן: על-פי עצה שקיבלתי מהרפרנט באוצר, אם אפשר שלא תיגבה האגרה גם בבתי הבראה, גם בבתי-חולים, בסך הכל מדובר ב-270 אלף שקלים.

יחיאל חזן: כמובן שמי שמגיע לבית החולים וקונה את השירותים מהזכיין, יש פה משום כפל אגרה.

אתי בנדלר: אין פה כפל אגרה.

אמיר לוי: אתה משלם את האגרה על מקלט טלוויזיה.

אמיר לוי: אמרת שמשלמים על אותו מקלט פעמיים, וזה לא כך.

אמיר לוי: הוא מגלגל את האגרה על הצרכן, הוא לא משלם אותה בעצמו.

יוסף בראל: אבל אם תלך לשיטתי ותשלב את שניהם, בתי החולים יהיו פטורים.

גלעד ארדן: אני רוצה להתייחס לנושא בכללותו.

גלעד ארדן: מאז הישיבה האחרונה ניסיתי ליצור קשר גם עם משרד האוצר ולנסות לקבל נתונים.

גלעד ארדן: דווקא כחבר-כנסת חדש אני לא מחויב לשום נורמות שהיו פה בעבר ואני חושב שבנושא הזה אין הפרדה בין קואליציה לאופוזיציה.

גלעד ארדן: אני מברך את יושב-ראש הוועדה על הדרך העניינית שהוא מנהל את הדיונים, וגם אני רוצה להתייחס לדברים באופן ענייני.

גלעד ארדן: ההרגשה שלי ושל חברי-כנסת אחרים ששוחחתי אתם היא, שאתם לוקחים אותנו כחותמת גומי של משרד האוצר.

איתן כבל: זה נכון, אתם הרי תצביעו בעד בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

גלעד ארדן: אני רוצה לשפוט עניינית.

גלעד ארדן: אם הופכים את ההצבעות להצעות אי-אמון, אני מניח שגם אתה היית נוהג כמוני.

גלעד ארדן: אני פונה לרגש האחריות גם שלכם וגם של רשות השידור.

גלעד ארדן: אם הכוונה היא להיכנס פה לעימות מתמשך של רשות השידור מול משרד האוצר, שיימשך גם אחרי ההצבעות עוד שנים רבות, הם יקבלו את התפקידים שלהם אחר-כך ואתם תקבלו את התפקידים שלכם אחרי שתעזרו למשרד האוצר, ומי שייפגע מהמלחמה הזאת הוא הציבור הרחב שימשיך וישלם את האגרה.

גלעד ארדן: אני פונה אליכם, כי אנחנו מנסים לגשר על פערים, מנסים להבין את הנתונים האמיתיים ולא מצליחים לקבל אותם.

גלעד ארדן: לפני שבוע וחצי הייתם פה והצגתם נתונים מסוימים שתקפים עד מרס 2002, ומאז ועד היום לא הצלחתי לקבל מה היא עמדתכם בעניין השאלה מה קרה מאז שנכנסה ההנהלה החדשה והאם אכן נכון שיש עכשיו הליך של התייעלות, ואני לא מצליח לדעת עד עכשיו מה הנתון האמיתי לשנת 2002, יש פה בעיה.

גלעד ארדן: אם אנחנו שומעים פה בוועדה שכולם בעד אותם נושאים, כולם רוצים להפחית באגרה, כולם רוצים לייעל את רשות השידור, לפחות חברי הכנסת רוצים לאפשר לחלשים לא לשלם אגרה ורוצים להגביר את העמקת הגבייה בקרב אוכלוסיות שלא משלמות, ואתם לא מוכנים בכלל לתת לנו את האפשרות לדון על הנושא הזה, אתם לא מוכנים לספק לנו תשובות לשאלות האלו.

גלעד ארדן: דידי לחמן-מסר אומרת לנו שאין על מה לדון, כזה ראה וקדש, אז יכול להיות שאתם רוצים להביא אותנו למצב שאנחנו נצטרך להגיד שאנחנו נגד ואתם רוצים לסגור את רשות השידור, אבל תגידו את זה.

גלעד ארדן: כי אם באתם עם הצעה לממשלה בלי להתחשב בכלל בשוק הפרסום הישראלי, והצעתם עוד לפני הפשרה בממשלה לסגור את נושא האגרה ולהעביר הכל לגבייה על-ידי פרסום, אז יכול להיות באמת שאתם רוצים לסגור את רשות השידור, אבל תגידו לנו את זה.

גלעד ארדן: אין לנו כרגע נתונים להחליט או לדון על פיהם, ואני מבקש התייחסות שלך לדברים.

אבשלום וילן: ברשות השידור, לפחות בשנים שאני בכנסת, אף פעם זה לא התחלק לפי קואליציה ואופוזיציה.

אבשלום וילן: להיפך, עוד בתקופה הקודמת כשפעם בשנה היה תקציב ופעם בשנה חוק הסדרים, בתקופת אלי גולדשמידט למשל דווקא אנחנו בקואליציה ניהלנו את המאבק החריף ביותר נגד האוצר בנושא הזה, וכן נחום לנגנטל ואחרים, כתוצאה מחשיבה על חשיבות הערוץ הציבורי דווקא כשיש טלוויזיה מסחרית.

שלום שמחון: היתה הצעת חוק של "מולדת", בתחילה של בני אלון ואחר-כך גם של גנדי ז"ל, לביטול אגרת רשות השידור.

אבשלום וילן: נכון.

אבשלום וילן: אסור פה להגיע למצב של חלוקה של קואליציה ואופוזיציה.

אבשלום וילן: על ההתייעלות ברשות השידור מדברים שנים, אבל האוצר מעולם לא שם את חלקו ולא נוצרה מערכת שבאמת מכניסה אותם לתוכנית התייעלות הוגנת שמאפשרת לוותיקים לצאת לפנסיה.

אבשלום וילן: הבעיה הגדולה היא שאתם מוציאים שם אנשים עם פנסיה מתחת לשכר המינימום.

אבשלום וילן: צריך שיביאו להתייעלות, יורידו את האגרה במשהו ויצילו את השידור הציבורי.

אבשלום וילן: אני חושב שההצעה היחידה האפשרית היא מה שהציע יושב-ראש הוועדה, שיישבו יושב-ראש ועדת הכספים ויושב-ראש ועדת הכלכלה עם האוצר.

אבשלום וילן: אם לא יגיעו לפתרון לא יקרה דבר אם יפצלו, ובהסכמת ממשלה עד ה-1 ביולי יגיעו לתוכנית מוסכמת.

אבשלום וילן: אי אפשר לעשות פה הנחתות שלא יהיו דרך תוכנית מוסכמת, כי זה לא יעבוד.

אבשלום וילן: יקרה אחד משניים: או שנמשיך לדבר על התייעלות ולא תהיה, או שיהיה ריסוק.

אבשלום וילן: תוצאה אפקטיבית לא תהיה.

אבשלום וילן: בהזדמנות זאת אני מבקש, שבטיפול בצורען יינתן לוח זמנים.

שלום שמחון: חברת הכנסת פולישוק-בלוך פנתה למנכ"ל רשות השידור בכתב, והוא מתחייב בלי קשר לעניין הזה.

יוסף בראל: אני אשיב בכתב.

אבשלום וילן: חוק רשות השידור הוא חוק ארכאי משנות ה-60.

אבשלום וילן: מי שרוצה כרגע להיכנס לשינוי חוק ייקח בחשבון שזאת לא הרפורמה, זאת הרבה עבודה.

אבשלום וילן: יכול להיות שזה יגיע כפועל יוצא של הרפורמה, אבל אני מציע להיזהר.

אבשלום וילן: כשאתה אומר להתחיל לשנות עכשיו את חוק רשות השידור, אתה אומר שאנחנו ניפגש בעוד שנה.

משה כחלון: מה שעובר כאן כחוט השני זה חשיבות השידור הציבורי.

משה כחלון: אלה אומרים: אנחנו לא רוצים להרוג אתכם; ואלה אומרים: אנחנו רוצים לחיות.

משה כחלון: גם בעניין התייעלות אלה אומרים: תתייעלו, ואלה אומרים: אנחנו מתייעלים.

משה כחלון: אני רואה את הבעיה בשעון החול שאוזל.

משה כחלון: אני חושב שאנשים פה משחקים על זמן, כמו בכדורגל.

משה כחלון: צד אחד חושב שכמה שילחץ יותר ישיג יותר, והצד האחר מרגיש שחרב מונחת לו על הצוואר.

משה כחלון: לדעתי התוצאות הן לא מה שהציבור רוצה.

שלום שמחון: אנחנו לא יכולים לדבר בעשר קולות.

שלום שמחון: היה פה יושב-ראש ועדת הכספים, סוכם על פגישה, אחר-כך בא לכאן יושב-ראש הקואליציה ואמר שאנחנו צריכים לדבר על העניין ואמר שהוא הולך להנהלת הקואליציה.

שלום שמחון: יש כמה דברים שאתם לא צריכים לעשות אותם פה.

שלום שמחון: אני אמרתי בגלוי מה האינטרסים שלי כאיש אופוזיציה.

שלום שמחון: האינטרסים שלי הם לתקוע את הנושא אצלי בוועדה ככל שאני יכול.

שלום שמחון: אבל אני רוצה להתייחס לנושא באופן ענייני ולהתקדם עם התהליך.

שלום שמחון: עכשיו אנחנו מושכים זמן, ואני חייב לעבור להקראה של החוק.

שלום שמחון: אני מכיר את לוח הזמנים בדיוק כמוכם, אלא שאני נמצא פה בכנסת השלישית ואני מכיר את הטכניקה ואת הדינמיקה.

שלום שמחון: אני מציע שנתקדם.

משה כחלון: מה שהכנסתי לך לתרמיל לישיבה הבאה שלך הוא את הנושא שיש פה רוב בוועדה לפצל את הנושא.

אורית נוקד: אין טעם לחזור על דברים שנאמרו, אני אומרת את הדברים כבר מלפני חודש וחצי, שעה שהתקיים הדיון הראשון בוועדת הכספים.

אורית נוקד: אני מברכת על מה שהציע פה הירשזון, אבל אם הדבר לא יצליח אני חושבת שצריך לחזור לפה ולקיים את ההצבעה.

מיכאל נודלמן: אני עד למלחמה בין משרד האוצר לבין רשות השידור כבר שש שנים.

מיכאל נודלמן: כל שנה בוועדת הכספים אנחנו מקבלים הבטחות, והוקמה ועדה מיוחדת ברשותו של חבר הכנסת לשעבר לנגנטל כדי לברר את הנושא.

מיכאל נודלמן: יש שם הרבה דברים ולא המנכ"ל הוא האחראי, אבל עכשיו אני רואה שיש מאבק.

מיכאל נודלמן: משרד האוצר אומר שהמנכ"ל יכול לעבוד ואילו המנכ"ל אומר שהוא לא יכול לעבוד.

מיכאל נודלמן: צריך להבין איך עובדים שם.

מיכאל נודלמן: אני לא מבין מי מקבל החלטה איזה ערוץ לסגור.

שלום שמחון: אם מורידים למנכ"ל מהתקציבים, הוא סוגר.

מיכאל נודלמן: דיברתי אתו הוא אמר שהם לא מורידים כל-כך הרבה כסף אבל יש לו בעיה איזה ערוץ לסגור.

יוסף בראל: הוא מוריד מספיק כדי לסגור את הכל.

מיכאל נודלמן: אבל יש סדר עדיפות איזה לסגור.

מיכאל נודלמן: קיבלתי מכתב שאתם סוגרים את רשת קליטת עלייה, רק"ע.

יוסף בראל: וגם את רשת א' וגם גלים קצרים בחוץ לארץ וגם ערבית.

מיכאל נודלמן: זה לא מקובל עלי.

מיכאל נודלמן: אתה רוצה לעשות לחץ כמו עם ערוץ 33?

יוסף בראל: התוכנית הזאת משאירה זכות קיום רק לפרסומת.

יוסף בראל: מה שאין לו כיסוי בפרסומת לא יכול להמשיך.

מיכאל נודלמן: ברדיו רק"ע אין כיסוי לפרסומת?

יוסף בראל: יש לשעה.

מיכאל נודלמן: אבל יש כסף לשידור ציבורי.

מיכאל נודלמן: איך אתם חושבים שאדם שמגיע מאתיופיה, מארגנטינה ומכל מיני מדינות יילקט במדינה הזאת?

יוסף בראל: תשאל את הממשלה, לא אותי.

מיכאל נודלמן: אתה קבעת שאתה סוגר את רק"ע.

מיכאל נודלמן: איזה היגיון יש לסגור את רק"ע?

מיכאל נודלמן: אם סוגרים את רק"ע יש שני מיליון אנשים שלא יכולים להאזין.

גלעד ארדן: האוצר אמר שהרדיו מרוויח יותר מדי מפרסומות, ולכן צריך לקצץ לו.

גלעד ארדן: הוא אומר שמה שהוא מרוויח מפרסומות נשאיר, מה שאין לו רווח מפרסומות צריך לסגור.

שלום שמחון: אני מקווה שכאשר נגיע לסיכום בנושא אגרת רשות השידור הנושא של רדיו רק"ע יילקח בחשבון.

מיכאל נודלמן: אני לא תלוי בקואליציה, כך שאפשר להחליף אותי.

מיכאל נודלמן: אם סוגרים את רדיו רק"ע אני אהיה נגד כל התקציב.

מיכאל נודלמן: העולים הם הדבר הכי חשוב במדינה.

מיכאל נודלמן: אי אפשר לשחק עם דברים כאלה, ואם אף אחד לא רוצה להגיע לפשרה אז בשביל מה אנחנו יושבים פה?

אמיר לוי: אמרתי בתחילת הדיון הקודם, חבר הכנסת ארדן, ואני אומר גם עכשיו: למשרד האוצר ולממשלה שאימצה את התוכנית שהגיש שר האוצר אין שום כוונה לסגור את רשות השידור.

אמיר לוי: ההיפך הוא הנכון, הממשלה מכירה בחשיבות השידור הציבורי.

אמיר לוי: במסגרת החלטת הממשלה, שמיד אסביר מה הרציונל שעומד מאחוריה, התקבלה החלטה להקים ועדה ברשות מנכ"ל משרד התעשייה והמסחר, ששר התמ"ס הוא השר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור, בשיתוף שני נציגים נוספים מהממשלה, נציג משרד האוצר ונציג משרד המשפטים, ועוד שלושה נציגי ציבור.

אמיר לוי: הממשלה קיבלה החלטה כזאת לא בשביל לסגור את השידור הציבורי, אלא מתוך כוונה לתת סדרה של שינויים הדרושים בחוק רשות השידור שיאפשרו את המשך קיום השידור הציבורי, לרבות מה שעלה כאן על-ידי נציג היוצרים של מה יהיה שידור ההפקות החיצוניות שיתבצע ברשות השידור.

אמיר לוי: אני רוצה להזכיר שזאת הצעה שכבר עלתה בחוק ההסדרים האחרון, הממשלה החליטה עליה ולבסוף זה פוצל בדצמבר האחרון.

אמיר לוי: היתה החלטה שקובעת שאחוז מסוים מתוך ההפקות של רשות השידור יתבצעו להפקות.

אמיר לוי: זה ירד.

גלעד ארדן: ההחלטה הזאת היתה החלטת הפשרה אחרי ההצעה של ביטול אגרה של פתיחת פרסומות בערוץ 1.

אמיר לוי: זאת הצעה שעברה בממשלה בסופו של דבר.

אמיר לוי: במקור הצעת האוצר היתה לאפשר לרשות השידור לעשות פרסומות ולוותר על האגרה.

אמיר לוי: ההצעה שהתקבלה לבסוף, בהסכמה על דעת שר האוצר, שר התמ"ס, ראש הממשלה והממשלה כולה, היא ההצעה שאני מגיש כאן.

גלעד ארדן: זאת אומרת, זה לא היה מתוך רצון לסגור את רשות השידור, אלא ההצעה הראשונה היתה כדי להכניס עז ולהתפשר בסוף.

אמיר לוי: עלו כאן כמה שאלות למה לא לחכות עם זה, למה לא לפצל את זה ולמה זה בכלל פה.

שלום שמחון: מה שחבר הכנסת ארדן אומר הוא, שאם היתה אופציה אחת של פרסומות וביטול האגרה ועכשיו אתם עושים תוכנית כזאת, בוודאי יכולה להיות תוכנית שלישית.

שלום שמחון: זאת לא תוכנית אחת שקיימת.

שלום שמחון: אתה עצמך אמרת שהובאה לממשלה תוכנית אחת ובסופו של דבר התקבלה תוכנית אחרת.

שלום שמחון: המגמה של שתי התוכניות היתה להגיע לאותו מקום.

אמיר לוי: לא לחלוטין.

אמיר לוי: מה שעמד מאחורי ההצעה הראשונה היה אקט נוסף של הגברת התחרות בשוק הפרסום, ולבסוף אחרי כמה דיונים שהתקיימו בממשלה עצמה ובעקבות מה שקרה עם ערוץ 10 הוחלט שהשידור הציבורי צריך להיות ממומן לא מפרסומות, ומי שכן צריך להיות ממומן מפרסומות זה גורמים פרטיים, ולכן ההצעה הזאת ירדה מסדר היום.

אמיר לוי: בין ההצעה הזאת להצעה שעומדת כאן יש קשר מסוים, אבל הוא לא הקשר היחיד.

גלעד ארדן: אתה אומר שתקציב המדינה קטן ב-23.5% FLAT, ואותו הדבר אתה מצפה מהם.

גלעד ארדן: הם לא מקבלים את זה מתקציב המדינה.

גלעד ארדן: האם אתה מצמצם כל גוף במדינה שגובה כסף?

אמיר לוי: כל גוף במדינה שמקבל, ולא משנה אם זה תקציב או אם זה אגרה ייעודית, במקרה הזה זאת אגרה ייעודית כדי לצמצם את המעורבות.

גלעד ארדן: גם רשות שדות התעופה?

אמיר לוי: בכל משרד ממשלתי אנחנו מטפלים ואנחנו מזהים עודפים בתוכניות הקיצוצים אנחנו מציעים גם את ה- FLAT וגם תוכניות קיצוצים ייעודיות.

אמיר לוי: בכל מקום שיש רשות סטטוטורית, ובמקרה הזה אני עובד מול שתי רשויות, אנחנו מציעים.

אמיר לוי: אם מצאנו שגם שם לדעתנו יש עודפים, יש מקום לצמצם.

אמיר לוי: ברשות שידור מצמצמים את האגרות, ברשות הדואר שלוש שנים לא עדכנו להם את התעריפים, למשל, אז שחקו אותם באינפלציה.

אמיר לוי: ב"בזק" יש עכשיו את ועדת גרונאו.

שלום שמחון: השאלה היא האם זאת הדרך היחידה שתגרום לרשות השידור להתייעל.

שלום שמחון: האם זאת המסקנה שהגעתם אליה באוצר ואין דרך אחרת לייעל את רשות השידור, אלא בדרך הזאת?

אמיר לוי: התשובה היא חד משמעית, ורשות השידור היא לא חריגה פה לא מרשויות אחרות ולא מהממשלה.

אמיר לוי: הממשלה מתחילה להתייעל, והמגזר הציבורי רק ברגע שהתקציבים מתחילים לקטון והחבל מתחיל להתהדק.

אמיר לוי: אז אין ברירה, הרשות לא רוצה לגמור את הגירעון ולא תהיה ברירה.

אמיר לוי: עלה פה בדיון שאין מחלוקת שצריך לעשות תוכנית התייעלות ברשות השידור ואין מחלוקת שקיימים עודפים ברשות השידור.

אמיר לוי: ההצעה שלנו מבוססת על כך שצריך לעשות תוכנית התייעלות.

קריאה: יש מחלוקת.

אמיר לוי: יש מחלוקת על כך שיש שומנים ברשות השידור?

אמיר לוי: אין מחלוקת שבמגזר הציבורי כולו, לרבות רשות השידור, יש שומנים.

קריאה: גם במשרד האוצר.

אמיר לוי: גם במשרד האוצר.

אמיר לוי: הדרך להקטין במשרד האוצר זה הקיצוץ התקציבי שהיה, 10% ועוד 13.5% ועוד קיצוצים ייעודיים שהיו גם על משרד האוצר, ועל רשות השידור זה במסגרת האגרה.

אמיר לוי: אין דרך אחרת, כי הם לא מתוקצבים.

אברהם נתן: זה לא נכון.

אמיר לוי: זה מופיע בחוברת התקציב.

אמיר לוי: יש תקציב שהוא לא תקציב שכר, ונניח שמחילים אפילו רק את ה- FLAT של הממשלה, אז מקבלים את המספרים שהצגנו בחוברת.

אמיר לוי: לכן זה נמצא כאן בתוכנית הכלכלית ולכן עמדת האוצר ועמדת הקואליציה היא לא לפצל את זה מחוק הצמיחה הכלכלית.

שלום שמחון: הרי אתה רוצה להגיע להתייעלות בסופו של דבר.

שלום שמחון: אם נניח היתה מתקבלת ההצעה של יו"ר רשות השידור פלוס תחימת העניין של האחוז שיוצע להפקות מקור, זה גם היה מביא להתייעלות כי לא היתה לו ברירה.

שלום שמחון: אם הוא היה יודע שהוא חייב להוציא על הפקות מקור נניח 30% או 40%, אז ממילא היה נתקע באותה פינה, לא היתה לו ברירה.

אמיר לוי: היינו בדיון הזה בדצמבר.

אמיר לוי: השאלה שתהיה היא 40% מתוך מה, מתוך תקציב ההפקות, מתוך תקציב הטלוויזיה או מתוך כל תקציב רשות השידור.

שלום שמחון: מתוך כל תקציב הטלוויזיה.

שלום שמחון: יש 600 מיליון שקלים, בוא נקבע את האחוז מהסכום הזה.

שלום שמחון: אתה גורם לו בדיוק לאותו דבר, אלא שהוא מבין אז שהמשאבים נמצאים ברשותו והוא עכשיו צריך לפטר עובדים ולעשות יותר תוכניות.

יוסף בראל: אני מתחייב לפטר אותו אחוז שהם מפטרים באוצר.

אמיר לוי: בסופו של דבר ההצעה אינה לקחת את כל מרכיב ההתייעלות ולהפחית את האגרה.

שלום שמחון: אני מדבר על כך שבשנים הבאות יהיה קיצוץ באגרת הטלוויזיה, אבל רשות השידור תתחייב בחקיקה לאחוז מסוים שנקבע אותו שילך רק להפקות מקור.

אמיר לוי: הכוונה את אותה התייעלות – חלקה להפחית את האגרה, חלקה להשאיר מתוך כוונה ליישם את מה שאמרת, שילך להפקות מקור.

אמיר לוי: אגב, זה הדבר הראשון שאמרו לנו ברשות השידור.

אמיר לוי: חלק מהוויכוח בינינו זה כמה להפחית באגרה וכמה להשאיר.

אמיר לוי: אני חושב שנכון יהיה שתהיה הפחתה באגרה בצורה משמעותית, כי זה ייאלץ את מי שעומד בראש המערכת להתייעל.

אמיר לוי: גם העובדים יבינו.

אמיר לוי: אני רואה את זה בגופים אחרים, גם בתוך הממשלה וגם ברשויות אחרות.

איוב קרא: מה השיקול להתנגדות?

אמיר לוי: הממשלה החליטה במסגרת התוכנית הכלכלית על הפחתה של האגרות.

אמיר לוי: זה מה שהממשלה החליטה, זה מה שמופיע בחוברת הכחולה.

אמיר לוי: היה ויש הצעה כזאת, יש שר ממונה על רשות השידור, הוא יכול להביא אותה לממשלה, הממשלה תדון בה.

אמיר לוי: ההצעה שכרגע עומדת על הפרק היא הצעת הממשלה המקורית.

איוב קרא: יש הצעה יותר טובה.

אמיר לוי: הסברתי בדיון הקודם למה היא לא יותר טובה.

אמיר לוי: אומנם יש לה יתרון מסוים, שזה איחוד מערך הגבייה.

אמיר לוי: מצד שני, יש פה שני מוצרים שונים, יש פה מוצר שקוראים לו רדיו ומוצר שקוראים לו טלוויזיה.

אמיר לוי: לא סביר להשית על צרכן הרדיו את תשלום הטלוויזיה, ולהיפך.

אמיר לוי: אגרת רשות השידור היא לא כלי לשיפור חלוקת ההכנסות במשק, את זה עושים באמצעות מסים ולא באמצעות אגרה.

אמיר לוי: האגרה היא אגרה ייעודית על שירות מסוים.

אמיר לוי: לעצם ההצעה, ישבנו עם רשות השידור.

אמיר לוי: נשמח לשבת עם יושב-ראש ועדת הכלכלה בעניין הזה.

איוב קרא: אולי אפשר לבטל את האגרות ובעת הטסט לשלם אגרה שתקרא לה שידורים, לא רדיו ולא טלוויזיה.

אברהם נתן: למעשה מהלך ההתייעלות הוא מרחיק לכת מבחינת רשות השידור.

אברהם נתן: הוא מדבר על קיצוץ בכוח אדם ב-40%.

אברהם נתן: אנחנו רצינו לעשות את זה בצורה מדורגת בארבע שנים, ואנחנו מסכימים שייקבע היעד בתום ארבע שנים.

שלום שמחון: אתם מציעים ארבע שנים והאוצר מציע שלוש שנים.

אברהם נתן: זה ויכוח אחד.

אברהם נתן: הוויכוח השני שאנחנו אומרים שאנחנו נבצע את זה בדרך מסוימת, והאוצר מתערב לנו בדרך.

אברהם נתן: למה אתם צריכים להתערב?

אברהם נתן: אתם תקבעו את היעד, ואנחנו נגיע אליו בדרך מסוימת.

אברהם נתן: המספרים פחות או יותר מוגדרים.

אברהם נתן: אם יוצאים 40% מהעובדים, משמעותו ערך כלכלי מסוים.

אברהם נתן: נחליט עכשיו כמה מהערך הזה אנחנו מורידים בשכר.

אברהם נתן: הגענו פחות או יותר ל-20%.

שלום שמחון: אנחנו עוברים להקראת החוק, בבקשה.

אלדר דוכן: "53.

אלדר דוכן: בחוק רשות השידור, התשכ"ה-1965 – (1) אחרי סעיף 28 יבוא: 28א.

אלדר דוכן: (א) המחזיק במקלט טלוויזיה ישלם לרשות אגרה שנתית בסכום של 515 שקלים חדשים (בחוק זה – אגרה).

אלדר דוכן: בשנת 2004 – בשיעור של 10%;

אלדר דוכן: בשנת 2007 ואילך – בשיעור של 5%".

שלום שמחון: באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

אמיר לוי: זה יכול להיות בעייתי, כי זה יעכב את התהליך של אישור האגרה בסוף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה לתמוך בסעיף הזה בתוכנית הכלכלית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו לא רואים טלוויזיה בכלל, ואני מדבר עכשיו על הטלוויזיה בערבית, מזה כשישה חודשים מאז שנפתח הערוץ.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא רואה את זה, הציבור שלי לא רואה את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו היינו מסתפקים ברבע שעה בבוקר ובחצי שעה בערב.

יוסף בראל: ממילא רק 5% מהערבים משלמים אגרה.

ג'עפר פרח: שמענו את זה עשר פעמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה שלא משלמים זאת בעיה אחרת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני רוצה שיראו וישלמו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם רוצים לשמוע חדשות בערבית בטלוויזיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי התוכנית נמצאת, אתם משדרים אותה, אז שדרו אותה בו זמנית רבע שעה בבוקר ובשבע וחצי בערב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ממילא בזמנים האלה אין לכם משהו יותר חשוב לשדר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בבוקר שמים סרטים מצוירים ובערב לא שמים תוכניות חשובות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תן לציבור לשמוע חדשות בערבית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הערוץ החדש הזה עולה הרבה כסף ולא רואים אותו, אלא אם כן זה מכוון לתימן ולערב הסעודית.

שלום שמחון: אתה מבקש לפטור את הערוץ הערבי ולהפנות את הכספים למקומות אחרים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם זה יעמוד מול להמשיך לסגור את הערבית בערוץ הרגיל הזה, אז נסגור.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פה רואים לפחות חדשות, שם לא רואים כלום.

שלום שמחון: כמה עולה הערוץ הזה?

אמיר לוי: מאה מיליון שקלים.

ג'עפר פרח: זה בלי משדרים, בגלל הניהול הכושל.

ג'עפר פרח: שנתיים הוא כבר מבטיח שיהיו משדרים.

אלדר דוכן: "(ג) נוסף על הוראות סעיף קטן (ב), בכל שנה יתעדכן סכום האגרה במועד השינוי לפי שיעור השינוי במדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הידוע במועד השינוי, לעומת זה שהיה ידוע במועד השינוי הקודם.

גלעד ארדן: גם אם זה באישור ועדת הכלכלה?

אתי בנדלר: 29 זה הסעיף שמכוחו היום מוטלת עצם האגרה, שם נקבע גובה האגרה, וגם דברים נוספים כמו דרכי גביית האגרה, בתשלומים או בדרך מרוכזת, למי נותנים הנחות, למי נותנים פטורים וכיוצא באלה.

אתי בנדלר: כל זה נקבע היום בתקנות.

אתי בנדלר: מה שטעון אישור ועדת הכספים זה האגרות לפי סעיף 29(א) והתקציב לפי סעיף 31.

אתי בנדלר: היום האגרות ייקבעו כאן בחוק, אז לא צריכים את אישור ועדת הכספים.

אתי בנדלר: בקשר לשאר הנושאים אין היום פיקוח פרלמנטרי.

גלעד ארדן: למי יש סמכות היום לתת הנחה באגרה?

אתי בנדלר: זה בתקנות.

אמיר לוי: יש הנחות שניתנו לאזרחים ותיקים, זה מכוח חוק.

אמיר לוי: יש הנחות שניתנות לנכי צה"ל, את זה נותן משרד הביטחון, אבל הוא משפה את רשות השידור, כך שזאת לא הנחה על-פי החוק.

אמיר לוי: בעיקרון לפי החוק הם חייבים לגבות אגרה על מקלט טלוויזיה בשיעור שקובע שר האוצר באישור ועדת הכספים.

אתי בנדלר: היתה סמכות לקבוע פטור בתקנות, ולא נקבעו.

חנה מצקביץ: יש פטורים ויש הנחות בתקנות.

חנה מצקביץ: היום על-פי החוק מי שמטיל את האגרה ואת ההנחות וקובע את הפטורים זה הוועד המנהל.

חנה מצקביץ: התקנות צריכות לעבור גם אישור של השרים, אבל הוועד המנהל קבע גם את הפטורים וגם את ההנחות.

אלדר דוכן: הוועד המנהל לא מטיל.

אלדר דוכן: יש לי התקנות מול עיני.

חנה מצקביץ: בסעיף 29(א) נאמר: "הוועד המנהל יטיל, בדרך שתיקבע בתקנות, אגרה.

חנה מצקביץ: .."

אלדר דוכן: הרישא מדברת על האגרה ועל כך שהוועד המנהל יטיל בדרך שתיקבע בתקנות.

אלדר דוכן: לעניין הפטורים היא מתייחסת לסיפא, שאומרת: "בתקנות כאמור ייקבעו תשלום החוב..."

חנה מצקביץ: התקנות קובעות פטור.

אלדר דוכן: מי שקובע את התקנות הוא השר הממונה.

חנה מצקביץ: אבל הוועד המנהל הוא שמגבש את העניין הזה.

שלום שמחון: אנחנו ממילא לא מתכוונים לשנות את זה.

חנה מצקביץ: אתם משנים את זה.

חנה מצקביץ: ברגע שאתם מעבירים את ההחלטה אתם מוציאים את הוועד המנהל בכלל מהעניין.

חנה מצקביץ: יש לכם הצעה לשנות את סעיף 29(ג), ואתם קובעים שבמקום הרישא שבו נאמר שהוועד המנהל יטיל – אתם קובעים שהשר, בהסכמת שר האוצר, יקבע את ההוראות.

אתי בנדלר: מונחות בפניי תקנות רשות השידור, אגרות, פטורים, קנסות והצמדה.

אתי בנדלר: אני קוראת את סעיף המבוא של התקנות: "בתוקף סמכותי, לפי סעיפים 29 ו-25 לחוק רשות השידור, ובהמלצות הוועד המנהל, אני מתקין תקנות אלה".

אתי בנדלר: על התקנות חתום השר הממונה על רשות השידור, שבזמנו היה סגן ראש הממשלה ושר החינוך והתרבות, יגאל אלון, שהתקין במקור את התקנות האלה.

אתי בנדלר: דהיינו, התקנות שקובעות את גובה האגרות, כמו את יתר העניינים המנויים בסעיף 29, הן בסמכות השר הממונה בהמלצת הוועד המנהל.

אתי בנדלר: מה שמוצע היום הוא למחוק את ההתייחסות לוועד המנהל מהחוק ולומר שהשר, בהסכמת שר האוצר, במקום בהמלצת הוועד המנהל.

אתי בנדלר: זאת ההצעה.

שלום שמחון: אנחנו לא מתכוונים לשנות את זה, זה נשאר אותו הדבר.

אלדר דוכן: מה שמתייחס בסעיף 29(א) מתייחס לאגרה.

שלום שמחון: הכוונה של הוועדה היא לא להוציא סמכות שהיתה בידי הוועד המנהל.

אלדר דוכן: למעט לעניין האגרה, שקובעים אותה בחוק.

אמיר לוי: עד היום היו צריכים לבוא אלינו ולריב האם האגרה צמודה למדד.

אמיר לוי: בדיוק כמו שקבוע ברדיו, קבענו שזה צמוד למדד, וכתוב פה איזה מדד, בניכוי מקדמי התייעלות.

אמיר לוי: נקבע פה שהם לא צריכים לריב עוד, הם מקבלים הצמדה על המדד כל שנה.

שלום שמחון: אנחנו ממשיכים בסעיף 54.

אלדר דוכן: "54.

אלדר דוכן: בפקודת התעבורה [נוסח חדש], בסעיף 84, במקום סעיף קטן (ג) יבוא: (ג) (1) הסכום הנוסף יפחת, במועד העדכון בכל שנה החל בשנת 2003, במקדם התייעלות שנתי, ויעודכן לפי שיעור השינוי במדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שהיה ידוע ב-1 בינואר באותה שנה, לעומת זה שהיה ידוע ב-1 בינואר בשנה הקודמת,ויעוגל לשקל החדש הקרוב; לעניין זה 'מועד העדכון', ו'מקדם ההתייעלות השנתי" כמפורט בפסקאות (2) ו-(3) בהתאמה;

במועדים האלה: בין השנים 2003 עד 2005 – ב-1 בספטמבר בכל שנה;

יוסף בראל: הסכום הנוסף הוא 217 מיליון שקלים.

יוסף בראל: ב-1 בספטמבר 90 מיליון שקלים, שנה לאחר מכן ב-1 בספטמבר עוד 45 מיליון שקלים, שנה לאחר מכן עוד 35 מיליון ואחרי כן את היתר.

בשיעורים האלה: בשנת 2003 – 40%;

בשיעורים האלה: בשנת 2005 – 30%;

שלום שמחון: אנחנו סיימנו את ההכנה.

שלום שמחון: אני רוצה להבהיר כמה דברים בעיקר לנציגי האוצר.

שלום שמחון: בכל הדיונים שהיו עד עכשיו בוועדה המשותפת חברי הכנסת הביעו פה באופן נחרץ את עמדתם, שאין להם כוונה להיות שותפים למהלך שמחסל את השידור הציבורי.

שלום שמחון: זה דבר שהיה ברור פה לחלוטין.

שלום שמחון: יתרה מכך, חברי הכנסת ביקשו את האפשרות לפצל את החוק הזה על-מנת לדון בו בנחת.

שלום שמחון: דבר נוסף, היינו רוצים לראות אפשרות שבה מגיעים להבנה בין רשות השידור לבין האוצר.

שלום שמחון: גם אני לא מרגיש בנוח עם העובדה שלמעשה סיימנו להכין את החוק, כשהמשמעות שלו בסופו של דבר היא קבלת תוכנית האוצר בממשלה.

שלום שמחון: זה נכון שעד ההצבעה יש עדיין זמן, ולכן הסיכוי שלנו היום הוא לקיים פגישה משותפת עם יושב-ראש ועדת הכספים ועם רשות השידור והאוצר כדי לנסות ולהגיע להבנה שתהיה שונה ממה שהכנו עד עכשיו.

שלום שמחון: אם לא תהיה הבנה וזה יבוא להצבעה ובמקרה יהיה לעניין הזה רוב, זה אומר שתוכנית האוצר התקבלה ושבעצם תהיה הפחתה של אגרת רשות השידור במושגים שהאוצר מדבר עליהם, למרות שהוועדה באופן כללי היא נגד.

שלום שמחון: בכל מקרה היא הצביעה בבירור על כך שהיא רוצה שהאגרה הזאת תהיה מופחתת.

שלום שמחון: בהחלט יכול להיות שהחברים לא התכוונו שזה יהיה במושגים שבהם זה נמצא כרגע.

שלום שמחון: לא היתה לנו כוונה לחסל את השידור הציבורי.

שלום שמחון: לפי תפיסתו של מנכ"ל רשות השידור, אם אני עושה הצבעה בעוד עשר דקות, לתפיסתו המקצועית של יוסף בראל אין שידור ציבורי במדינת ישראל.

גלעד ארדן: לטווח זמן מסוים.

שלום שמחון: נכון לרגע זה אנחנו מוכנים לפני הצבעה על עניין הממשלה.

שלום שמחון: אם לא נגיע להבנות היום יחד עם יושב-ראש ועדת הכספים ואם משרד האוצר ירצה שהדברים יישארו כפי שהם, המשמעות היא שאנחנו מאשרים את הפחתת אגרת רשות השידור.