הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 7, 2003-05-20 08:30

שלום שמחון: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

שלום שמחון: אתמול בלילה הגענו להסדר עם רשות השידור בנושא אגרת רשות השידור.

שלום שמחון: אני מקווה שעד שעות הצהרים זה ייגמר באופן סופי, ונוכל לדווח על כך באופן פורמלי לוועדה.

שלום שמחון: העובדה שאנו עוסקים בתיקון מספר 52 תאפשר לנו לנגוע בשני עניינים נוספים שנמצאים על סדר היום; ראשית, יו"ר חברת החדשות, שהוא כרגע מנכ"ל הרשות השנייה - אנו רוצים לבצע תיקון חקיקה, וכאן יש לנו הזדמנות לעשות את זה.

שלום שמחון: בשעות הצהרים יש לנו דיון בנושא ערוץ 10, ואם הממשלה תסיים את עבודתה בנושא ערוץ 10 ותגיע לפתרונות סבירים, אנו נמצא את הדרך לשלב גם את רצונות הממשלה בנושא ערוץ 10 בתיקון הזה.

שלום שמחון: לכן ייתכן שלא נוכל לסיים את הנושא היום או נפצל את החוק.

שלום שמחון: נראה איך הדברים מתפתחים – הכל בהתאם לחוות הדעת של היועצת המשפטית לוועדה.

שלום שמחון: לענייננו, אני רוצה לומר מהן הנקודות שהכי מטרידות אותי כיושב ראש הוועדה שעוסקת בעניין.

שלום שמחון: אנו הולכים לתוכנית מאוד כואבת בעניין רשות השידור, הטלוויזיה והרדיו.

שלום שמחון: היא תהיה מאוד כואבת בשנים הקרובות, ותאלץ את רשות השידור לעשות קיצוצים מאוד נרחבים במבנה שלה, בהיקף ההעסקה ובדרך ניהול התקציב שלה.

שלום שמחון: תהיה לכך השפעה ישירה גם על הרדיו הארצי שנמצא ברשות השידור, ולכן אנו צריכים לבחון כחברי ועדה את ההשפעות שיהיו לעניין הזה כתוצאה מפתיחת שוק הרדיו לתחרות.

שלום שמחון: מעבר לכך, מטרידה אותי התפתחות הרדיו באזורים, בעיקר באזורי הפריפריה, שכרגע מתפתחת תרבות של רדיו אזורי.

שלום שמחון: ההשפעה של המיזוג והעובדה שיהיה רדיו שיוכל לשדר בתל-אביב הוא שתחנות הרדיו האזוריות יפסיקו לפעול.

שלום שמחון: אלה נקודות שמטרידות את חברי הכנסת, בעיקר את מי שבא מהפריפריה.

שלום שמחון: הייתי מצפה שהממשלה תתן תשובות לנושאים אלה, ותוך כדי דיון נרצה לשקול את עמדתנו בנושא סעיף 52.

שלום שמחון: אבקש מנציגי הממשלה להציג את החוק ולהתייחס לנושא חברת החדשות.

אמיר לוי: במסגרת פרק ח' לחוק הצמיחה הכלכלית אנו עוסקים היום בתיקון לחוק הרשות השנייה.

אמיר לוי: עניינו הוא הגברת התחרות בתחום שידורי הרדיו המסחריים בישראל.

אמיר לוי: בימים האחרונים עסקנו בתחום נוסף של פתיחה לתחרות, בתחום של שכלול שוק ההון הישראלי, בין היתר באמצעות הפרטת בזק.

אמיר לוי: המטרה של תיקון החוק שמוצע על-ידי הממשלה היא להביא להגברת פעילות מסחרית בשוק שכיום חלק גדול ממנו נמצא בידיים של הממשלה.

אמיר לוי: זהו צעד נוסף שהתחיל לפני מספר שנים באמצעות תחנות הרדיו האזוריות.

אמיר לוי: בהצעת החוק יש מתן אפשרות לרשות השנייה לפרסם מכרזים בהתאם למגבלת התדרים בשיטה האנלוגית בתחנות רדיו ארציות.

אמיר לוי: תיקון שני; ברגע שהטכנולוגיה תאפשר ושהציוד יהיה במחירים סבירים - לאפשר לתת זיכיון לתחנות רדיו בשיטה הספרתית.

אמיר לוי: התיקון השלישי הוא לאפשר לתחנות רדיו אזוריות – בין היתר על רקע תוצאות כספיות של השנים האחרונות ועל רקע השינוי שמוצע כאן, מוצע לאפשר להם להתמזג, ובלבד שזה לא יותר משני אזורים, וכך לחזק את הבסיס הכלכלי לקיומם.

אמיר לוי: התיקון הרביעי שמוצע הוא שברגע שיהיו שידורי רדיו ספרתיים, שהרשות השנייה תוכל לפרסם מכרז לאותו בעל תחנה, שיוכל להיות בעל זיכיון ולהעביר את השידורים של כל מי שיהיה בעל זיכיון לתחנת רדיו.

אמיר לוי: היום שוק הרדיו בישראל הוא 270 מיליון שקל, מתוכם 180 מיליון שקל הם בידי המדינה, 160 מיליון שקל זה כל ישראל על תחנותיו השונות, ו-20 מיליון שקל הם בידי גל"צ.

אמיר לוי: סך-הכל, שני שליש מהשוק הזה נמצאים בידי מדינת ישראל.

אמיר לוי: תחנות אזוריות זה עוד 90 מיליון שקל – שליש מהשוק - ולכן כוונת הממשלה בטווח הארוך היא להגביר את התחרות ולגרום לכך שיותר גורמים פרטיים ייכנסו לשוק הזה ויגבירו את אחיזתם.

שלום שמחון: להערכתם, מה תהיה הירידה בפרסום לרשת ב' כתוצאה מהמהלך הזה?

אמיר לוי: זה תלוי בסוג התחנה שרשות השנייה תפרסם ובמכרז שהיא תפרסם.

אמיר לוי: בתיקון הנוכחי הממשלה לא מציעה להגביל את שיקול דעתה של מועצת הרשות השנייה באשר לסוג המכרז, סוג התחנה שתפורסם ודרישות הסף מאותה תחנת רדיו.

אמיר לוי: אנו מקווים וצופים על-סמך ניתוח בשוק הטלוויזיה שתהיה התאוששות מסוימת, ושהשוק הזה יגדל.

אמיר לוי: בהנחה כזאת, יכול להיות שנתח השוק שלה יקטן, אך מבחינת הקף ההכנסות, ייתכן שלא יהיה שינוי אם יהיה שינוי, זה לא חייב להיות שינוי גדול, ולא באופן מיידי.

אמיר לוי: יש לזכור – וראינו את זה בשווקים אחרים שנפתחו, בעיקר בתחום התקשורת – שלשנות הרגלי צפייה או שמיעה זה לא דבר פשוט.

אמיר לוי: אנו עדים לקשיי החדירה של ערוץ 10, ולכן אנו לא חושבים שרשת ב', שהיא התחנה העיקרית שמביאה את מרב ההכנסות לקול ישראל עם רשת ג', יאבדו מנתח השוק שלהן בצורה מהירה.

אמיר לוי: בעניין גל"צ, אנו לא יודעים מכוח מה הם משדרים ומכוח מה הם מוכרים פרסומות.

אמיר לוי: הם לא פועלים במסגרת חוק רשות שנייה.

שלום שמחון: למה לא להפריט את גל"צ?

אבשלום וילן: כשאושרה הקונספציה של הרדיו האזורי, דובר על נתח השוק של הפרסום האזורי וכו'.

אבשלום וילן: בדברי ההסבר אתם עושים שינוי קונספטואלי.

אבשלום וילן: בכל השנים האחרונות הוועדה הזאת לחמה נגד, ופתאום הכל מתהפך.

אבשלום וילן: הכיצד?

דוידה לחמן-מסר: כשיצאנו לדרך עם השידור המסחרי, העולם היה די מסודר; רדיו אזורי – הרשות השנייה, רדיו ארצי – רשות השידור.

דוידה לחמן-מסר: אך רשות השידור לא עושה רק רדיו ארצי.

דוידה לחמן-מסר: היא המציאה את המותג שנקרא תחנות רדיו חינוכיות, שהן תחנות אזוריות שמתפרסות על-פני כל הארץ, וממומנות על-ידי פרסומת.

דוידה לחמן-מסר: כאשר נאמר להם פעם אחר פעם, שהשאלה האם זה חוקי היא שאלה גדולה מאוד, וספק מאוד אם זה חוקי, זה לא עניין.

אבשלום וילן: למה את לא סוגרת את זה?

דוידה לחמן-מסר: לי אין פקחים.

דוידה לחמן-מסר: אם העולם היה נקי ופשוט, היינו מתייחסים לזה בצורה של "מה נשתנה".

דוידה לחמן-מסר: אך העולם אינו נקי ופשוט.

דוידה לחמן-מסר: חל שינוי טכנולוגי, והשאלה היא מה עושים איתו; יש רדיו ספרתי ודיגיטלי, וכאשר התחומים האלה קיימים, מתעוררת השאלה מי ינצל אותם.

דוידה לחמן-מסר: אם תגידו לשים אותם בצד, אשאל מה תעשו עם ההמצאה הטכנולוגית.

דוידה לחמן-מסר: כאשר תחנות הרדיו האזוריות נתקלות בקשיים אמיתיים כדי לבסס את קיומן, הרי שאם אתה מסכים להנחה שיש מקום לתחנות רדיו נוספות על-פני רשות השידור ולכך שבעולם אין רק שחור ולבן – גם ברשות השידור וגם בתחנות הרדיו האזוריות – משרד האוצר שואל למה לא לתת לרשות השנייה לבצע גם רשת ארצית.

דוידה לחמן-מסר: אם קיים המשאב, הוא ניתן לניצול, ואם הוא לא ינוצל, חבל.

דוידה לחמן-מסר: הצעת החוק לא מאפשרת את הבעלויות הצולבות במובן של עיתונות.

דוידה לחמן-מסר: היא מאפשרת לאדם מסוים לקבל תחנת רדיו נוספת אם הוא מוותר על הראשונה, אם איני טועה.

דוידה לחמן-מסר: לכן הנסיבות האלה הן נסיבות סבירות.

דוידה לחמן-מסר: אם אתה סבור שרדיו ממומן על-ידי פרסומת, הוא לא מונופול של רשות השידור.

דוידה לחמן-מסר: אם פתחנו תחומים לבעלות יזמית פרטית, אין לא לפתוח את הפעילות הזאת לגורמים פרטיים.

אלי אפללו: את אומרת שאין לכם פקחים, ולכן אתם לא אוכפים את החוק.

דוידה לחמן-מסר: לא אמרתי את זה.

דוידה לחמן-מסר: אמרתי שרשות השידור עושה בנושא כבשלה.

דוידה לחמן-מסר: רשות השידור עושה תחנות רדיו אזוריות.

אמיר לוי: הדיון כאן לא מתמקד בהכרח ברשות שידור אלא בעובדה שהממשלה מבקשת להרחיב תחום פעילות מסוים, שהוא מסחרי פרטי ולהגדיל את הפעילות בו.

אמיר לוי: בימים האחרונים קיימנו מספר שיחות עם תחנות הרדיו האזוריות ועם הרשות השנייה.

אמיר לוי: אין כוונתנו להביא לפגיעה או לסגירה של תחנות רדיו אזוריות.

אמיר לוי: אנו מכירים בחשיבותן.

אמיר לוי: אנו מוכנים להכניס תיקונים מסויימים.

שלום שמחון: אתמול ובשבוע שעבר דנו בנושא אגרת רשות השידור.

שלום שמחון: אם הכל יהיה בסדר והמשק יצחמ, גם רשת ב' תתמודד עם העניין.

שלום שמחון: לא לקחנו בחשבון אפשרות שלא כך יהיה.

שלום שמחון: מעבר לזה, חבר הכנסת אפללו הסב את תשומת לבי לנקודה נוספת; מה קורה עם תחנות הרדיו האזוריות?

אלי אפללו: למה לפתוח?

אלי אפללו: הפרסום הוא כל-כך קטן, התחנות האזוריות האלה בקושי מתקיימות, אז רוצים להוסיף להן עוד תחרות?

אלי אפללו: זה להרוג אותן מראש.

אלי אפללו: לא כל שוק חופשי הוא יתרון.

יגאל יאסינוב: עברתי על החוק כמה פעמים, ולא מצאתי סימוכין לכך שאתם חושבים על תחנות רדיו אזוריות בשפות זרות.

יגאל יאסינוב: השוק הזה הוא ענק, ואני יודע את זה כדובר רוסית.

יגאל יאסינוב: בדרך כזאת, לא תהיה שום תקווה לתחנות רדיו ברוסית, באמהרית ובשפות אחרות.

יגאל יאסינוב: כלומר, יש שוק – פותחים, אין שוק – לא פותחים.

אבשלום וילן: בשעה וחצי אתם רוצים לדון בנושא שיש לו השלכות מרחיקות לכת.

אבשלום וילן: ישבנו על הנושאים האלה עשרות שעות בשנים האחרונות.

אבשלום וילן: לצערי, התחזיות השחורות שלי על ערוץ 10 התממשו אחד לאחד.

אבשלום וילן: כל ההנחות שלכם הופרכו.

אבשלום וילן: נסו לשכנע אותי.

אבשלום וילן: במחטף הזה אתה מביא נושא כל-כך כבד.

אבשלום וילן: זהו ערוץ ציבורי, ושינוי כזה דרסטי צריך להיות נדון בדיון שקט ועמוק.

אבשלום וילן: זה רציני, שאתם לא משתלטים על 106?

אורי אולניק: חבר הכנסת וילן, כשאנו מביאים הצעת חוק שמטרתם להגן על שירותי תקשורת בפריפריה, שתהיה פריסה ארצית, אתה מעלה הסתייגות, שמטרתה היא שהשירותים יהיו בתל-אביב.

שלום שמחון: אמיר, נשאלת, האם המהלך הזה לוקח בחשבון את רשות השידור, והאם יש רשת ביטחון למצב שבו נגלה ששוק הפרסום לא יגדל.

שלום שמחון: מעבר לזה, מה קורה עם תחנות הרדיו בפריפריה?

שלום שמחון: איך זה משפיע על העניין הזה?

שלום שמחון: בנוסף, נשאלת מה קורה לתחנות הרדיו הייחודיות, שכתוצאה מהתחרות רשות השידור יכולה להחליט החל ממחר בבוקר – והיא מפרסמת שהיא כבר החליטה – לסגור תחנות רדיו ייחודיות.

שלום שמחון: וילן שואל, אם המהלך הוא כל-כך חשוב, למה יש לעשותו במסגרת התוכנית הכלכלית ולא בניחותא בוועדה המשותפת.

אמיר לוי: אתחיל מהסוף; התוכנית הכלכלית – ניתן לומר על כל נושא שם שיש לדון עליו חצי שנה.

אמיר לוי: מטרת התוכנית היתה לייצב את המשק.

אמיר לוי: הפרטת בזק, למשל, עוד עניין שנדון פה, מטרתה היתה ליצור פעילות גדולה יותר בשוק ההון.

אמיר לוי: הממשלה רוצה ליצור פעילות גדולה ועסקית יותר בשוק הרדיו המסחרי.

אמיר לוי: לשאול את השאלה הזאת דווקא פה, כשהדיונים פה הם הכי רציניים, זה לא רלוונטי.

אבשלום וילן: אתה רוצה לגמור תוך שעה וחצי, מה זה אומר?

אבשלום וילן: מבחינה דמוקרטית, אתם עושים פה דבר בל ייעשה.

אבשלום וילן: אין פה דיון ציבורי.

אבשלום וילן: עושים פה מחטפים, מנצלים פה פאניקה, ולא תהיה מזה צמיחה, כי אין לכם ניתוח נכון של המשק.

אבשלום וילן: מה זה קשור לצמיחה?

אמיר לוי: בעניין שאלת רשות שידור; עניתי בהתחלה, שהדיון הוא לא רק על רשות שידור אלא גם גל"צ וגלגל"צ, וגם פעילותם יכולה להיפגע.

אמיר לוי: אנו מקווים וצופים שתהיה הגדלה בתוצר.

אמיר לוי: אם התוצר יגדל, גם שוק הפרסום יגדל.

אמיר לוי: זה עובד כך, והמכפיל של שוק הפרסום הוא גדול משוק התוצר, לפחות בהתבסס על 10 השנים אחרונות.

אמיר לוי: משיחות שקיימנו עם גורמים בענף, הרגלי השמיעה של רשת ב', שהיא הרשת הכי משמעותית מתחנות קול ישראל, הם מאוד חזקים.

אמיר לוי: תחנות הרדיו האזוריות לא הצליחו לתפוס יותר משליש משוק הפרסום אחרי שמונה שנים, ומדובר על 12-13 תחנות.

אמיר לוי: אז תחנת רדיו ארצית אחת תמוטט את קול ישראל?

אמיר לוי: הערכתנו היא שזה לא יקרה, ודאי לא בשנים הקרובות.

אמיר לוי: אין פה מקום לעבודה כלכלית, זה עניין של הערכות.

אמיר לוי: אנו רואים מהו שיעור הרייטינג של ערוץ 10 לעומת ערוץ 2.

אבשלום וילן: מנצלים פה עריצות של הרוב.

אבשלום וילן: זה בלתי-דמוקרטי בעליל.

אמיר לוי: לגבי תחנות רדיו אזוריות; למרות הפתיחה לתחרות, וזו אינה פתיחה רגילה כי יש מגבלת תדרים, חלק מהיתרונות של הרדיו האזורי יישמרו.

אמיר לוי: חלקם זה ערוצי נישה, שמיועדים לקהל מסויים בעיר מסויימת, וזה גוזר גם שוק פרסום או נישת פרסום אחרת.

אמיר לוי: לכן היתרון היחסי הזה נשמר.

אלי אפללו: איזה יתרון?

אמיר לוי: בעל המכולת השכונתית לא יפרסם לעולם בתחנת רדיו ארצית, אך יש לו יתרון בתחנת רדיו אזורית.

אמיר לוי: גם במחירי הפרסום בין רדיו אזורי לארצי יש פערים.

אמיר לוי: לכן היתרון נשמר ברמה הכלכלית.

אלי אפללו: זה לא נכון, לא שכנעת אותי.

אלי אפללו: התפישה שלך בדיוק הפוכה.

אמיר לוי: הסבר נוסף; בהצעת החוק יש אפשרות לשתי תחנות רדיו על בסיס אזורי – ונהיה מוכנים לתקן את זה – להתאחד כדי להגדיל את כוחם.

אמיר לוי: מעבר לזה, מי שזכה במכרז לתחנות רדיו אזוריות זכה במכרז לשמונה שנים.

אמיר לוי: לא הובטחה בלעדיות לתקופה הזאת, ולמרות שהם זכו בארבע שנים, הכנסת החליטה להאריך בעוד ארבע שנים, למרות שזה לא נאמר במכרז.

אמיר לוי: לא ניתנה שום הבטחה, ובוודאי לא לגבי התקופה הנוספת של הארבע שנים, שלא היתה במכרז.

אמיר לוי: לגני תחנות רדיו יהודיות ברוסית או בשפות אחרות; אני מציע להפנות את השאלה הזאת לרשות השנייה.

שלום שמחון: הרדיו שיזכה, היכן יהיה מוקד השידור שלו?

אמיר לוי: יש רשות שצריכה לקבוע את זה.

דוידה לחמן-מסר: ניתן היה לקבוע בחוק שמועצת הרשות השנייה תידרש לתת מענה לאוכלוסיות שאין להן מענה ברמת השידורים.

דוידה לחמן-מסר: כאילו לקבוע להן סדרי עדיפויות.

דוידה לחמן-מסר: כך, אם המועצה פותחת תחנות רדיו כאלו ואחרות, היא קודם צריכה לקבוע לה סדרי עדיפויות בשים לב לאוכלוסיות שאין להן מענה.

דוידה לחמן-מסר: בדוח מבקר המדינה האחרון קיבלנו – הממשלה והרשות השנייה - ביקורת על כך שנוצר בחוק הסדר שלא מתאים לעידן של תחרות; יש חברת חדשות בערוץ 2 וחברת חדשות בערוץ 10.

דוידה לחמן-מסר: חברת החדשות היא ייצור משולב של האינטרס הציבורי והפרטי.

דוידה לחמן-מסר: כך בעלי הזיכיונות מחזיקים באחוזים מסויימים מהמניות וכך גם הרשות.

דוידה לחמן-מסר: מכאן, שרגולטור הרשות השנייה הוא בעל מניות בחברת החדשות.

דוידה לחמן-מסר: זה מבנה יפה, כי הוא מנסה לאזן בין המבנה הציבורי לפרטי.

דוידה לחמן-מסר: השאלה היא, מי יהיו הדירקטורים בחברת החדשות ומי יהיה היושב ראש.

דוידה לחמן-מסר: כששיגרנו את ערוץ 2 לאוויר ב-90', חשבנו שנכון יהיה לקבוע שמנכ"ל הרשות השנייה יהיה יושב ראש חברת החדשות, כדי שישמור שלא רק האינטרס הכלכלי יפעל פה אלא גם זה הציבורי.

דוידה לחמן-מסר: אך מאז חלף זמן, התווסף ערוץ שאנו מקווים שבעזרתכם יחזיק מעמד, ונוצר מצב שמנכ"ל הרשות השנייה הוא יושב ראש דירקטוריון חברת החדשות, וחבר מועצה אחר הוא יושב ראש דירקטוריון חברת החדשות האחרת.

דוידה לחמן-מסר: כולם נפגשים במועצה, וגם חברים אחרים במועצה יושבים כדירקטורים בשתי החברות.

דוידה לחמן-מסר: כלומר, יש ניגודי אינטרסים.

דוידה לחמן-מסר: אני קוראת לנתק את חבל הטבור בין האיוש.

דוידה לחמן-מסר: אנו מבקשים שאת אותה זכות שיש למועצת הרשות השנייה למנות שתי חמישיות ממספר הדירקטורים בכל אחת מהחברות, היא תמנה אנשים שאינם חברי מועצת הרשות אלא מי שנבחר על-ידה.

דוידה לחמן-מסר: הוא הדין לגבי מנכ"ל מועצת הרשות – הוא לא יכהן יותר כיושב ראש חברת החדשות, הם יבחרו יושב ראש אחר מקרב הציבור.

דוידה לחמן-מסר: לפי החוק היום, יו"ר חברת החדשות הוא לפי אישור הממשלה.

דוידה לחמן-מסר: לא כתבנו את זה בנוסח בטעות, ואפשר להותיר את המצב, שיושב ראש חברת החדשות של ערוץ 10 ו-2 יהיה באישור הממשלה.

שלום שמחון: הנושא של יושב ראש חברת החדשות הוא לא חדש, ועלה בתקשורת הרבה בתקופה האחרונה.

שלום שמחון: גם מנכ"ל הרשות השנייה ביקש מהיועץ המשפטי לשחרר אותו מהתפקיד.

שלום שמחון: אני מעלה את זה כאן, ואני מקווה שלא תטענו שזה נושא חדש, כדי שהפרוצדורה לא תהיה ארוכה, וכך נשלב את העניין הזה בסעיף הנוכחי שאנו עוסקים בו.

שלום שמחון: יש לחברים פה התנגדות?

אבשלום וילן: אני בעד זה, אך מכיוון שזאת חברה מסחרית, האישור של הממשלה נראה לי בעייתי.

אבשלום וילן: אם מרצ בשלטון, למשל, הפיתוי הפוליטי הוא מאוד בעייתי.

דוידה לחמן-מסר: אנו לא מנסים לשנות את הקונספציה אלא לתקן את מה שהצביעו עליו כמקולקל ובעייתי.

שלום שמחון: אך ראשית אני מבקש את הסכמתכם לשלב את הנושא הזה בסעיף שבו אנו עוסקים.

שלום שמחון: אין התנגדות?

שלום שמחון: טוב.

אורי אולניק: בעניין התדרים; עד היום בשלוש ממשלות ישראל האחרונות היו הסכמים קואליציוניים, שדיברו על כך שיש להוסיף שלוש תחנות רדיו ייעודיות.

אורי אולניק: היו ניסיונות כושלים של הממשלה להביא בהצעת חוק ולמצוא פתרון למגזרים שלא יוצגו בתחנות הרדיו.

אורי אולניק: לא סתם דיברו באותם הסכמים על שלוש תחנות.

אורי אולניק: בעיית הרדיו הפירטית היא מאוד כבדה, והממשלה מתמודדת איתה בקשיים קשים מאוד.

אורי אולניק: באשר למספר התחנות שאנו יכולים להציע מבחינת הספקטרום, מדובר על בין שתיים לשלוש.

שלום שמחון: אם נפרסם, שפרסום בתחנת רדיו פירטית יהיה הוצאה מוכרת, נגמר העניין.

אורי אולניק: הצעת חוק כזאת עברה בוועדת שרים לענייני חקיקה.

אורי אולניק: יש שר שערער עליה בפני הממשלה, והיא עומדת לדיון בפני הממשלה.

איתן כבל: שלוש הצעות חוק הונחו בנושא הזה, והממשלה נותנת לעבור על החוק.

איתן כבל: כולם מכירים את המצב.

איתן כבל: הממשלה החליטה שהיא רוצה שיעברו על החוק מסיבות פוליטיות.

אורי אולניק: מבחינת כמות רשתות שניתן יהיה להוסיף – הרי שזה תלוי ברשות השידור; אם תהיה שם החלטה לרדת משש או שבע תחנות שהם מפעילים היום ולהחזיר חלק מהתדרים שמצויים בידם, נוכל להגדיל את מספר התחנות שיעמדו למועצת הרשות השנייה.

אורי אולניק: בכל מקרה, החוק לא הכתיב למועצת הרשות השנייה איזה על אילו סוגי ערוצים לעשות מכרזים.

אורי אולניק: אם מועצת הרשות השנייה תחשוב שמה שהכי חשוב למדינת ישראל זה לעשות ערוץ ברוסית או באנגלית, הרי שהחוק השאיר את שיקול הדעת למועצת הרשות השנייה.

אברהם נתן: אני מבקש להתייחס רק לנושאים העקרוניים.

אברהם נתן: אני ממש מתפלא שנושא כזה בא במסגרת הצעת התקציב.

אברהם נתן: לו משרד האוצר היה מחליט שרשות השידור היא דומיננטית מדי, והיו רוצים להקים עוד ערוץ, הייתי מבין הקמה של עוד ערוץ אחד, ואז היינו בודקים את ההשפעות של המהלך הזה ומתכוננים אליו מכל ההיבטים.

אברהם נתן: לא ייתכן שאתמול בערב החליטו לקצץ את רשות השידור בצורה משמעותית.

אברהם נתן: משרד האוצר התווכח: "160 מיליון שקל לפרסום", ולא ניתן מצד שני לפתוח שוק חופשי.

אברהם נתן: כך ניתן גם לאחד שני אזורים.

אברהם נתן: זה לא רציני לוועדה כזאת.

אברהם נתן: אמרו שרשות השידור היא דומיננטית מדי, הפנמנו את זה, ואמרנו שנקצץ בכוח אדם.

אברהם נתן: אמרנו גם למשרד התקשורת שנחזיר לו רשתות.

אברהם נתן: לא נחזיק עוד תשע רשתות.

יגאל יאסינוב: מתי תעשו את זה?

אברהם נתן: תוך שלושה חודשים.

אברהם נתן: צריך להתארגן לצורך כך.

אברהם נתן: עוד דבר; יוצא כאילו אנו משדרים פרסומת ברשתות אזוריות.

אברהם נתן: ערוץ 106 הוא מבחינתו חינוכי, שמוסדר עם משרדי החינוך והתקשורת.

אברהם נתן: אם התחנה עשתה פרסום של מסיבה או דבר כזה, הרי שסגרנו אותה לחודש ימים.

אברהם נתן: אנו לא מרוויחים מהפרוייקט הזה, זו רק תרומתנו לקהילה.

אברהם נתן: ערוץ 106 לא תורם שקל לרשות השידור, ואין בו פרסומות.

אברהם נתן: עניין נוסף; הנושא הזה לא מוסדר.

אברהם נתן: נניח שהיום ערוץ מקומי משדר חדשות מרשות השידור.

אברהם נתן: לנו יש תקציב של מעל 100 מיליון ₪ כדי להכין את החדשות של רשות השידור.

אברהם נתן: עכשיו אתם דורשים שלא רק הערוץ הזה יתחרה ברשות השידור, אלא הוא ישתמש בחדשות שלנו כדי להתחרות בנו.

אברהם נתן: על מה אתם מדברים?

אברהם נתן: איך יעלה על הדעת דבר כזה?

נאוה בת-צור: אני אניח את דעתך; לא רק השם לא ישתמשו בזה, הם גם לא רוצים להשתמש.

אברהם נתן: הצורה של קבלת החלטה כזאת היא צורה שחורגת מכל סדר ציבורי.

נאוה בת-צור: העמדה שלנו היא שכל יוזמה לפתיחת השמיים היא ברוכה.

נאוה בת-צור: מזה שלוש שנים הכנו מסמך מקיף, שעבר במועצת הרשות השנייה ואושר על-ידיה ורפורמה בשידורים המסחריים והציבוריים, כדי שכולם יוכלו לחיות יחד בשוק תחרותי, בריא ופתוח.

נאוה בת-צור: בעניין הצעת החוק הזאת; אנו רואים בה מעין מחטף, משום שיש בה דברים רבים חסרים ויש בה דברים עודפים.

נאוה בת-צור: אין לנו ספק שצריך תחנות רדיו ארציות מסחריות ושיש לעשות סדר ברשות השידור בחלק מהדברים שנאמרו כאן, כולל הנושא של 106.

שלום שמחון: גם הם אומרים שיש לעשות סדר אצלכם.

נאוה בת-צור: מצוין.

נאוה בת-צור: נשמח לשבת איתם ועם גל"צ.

נאוה בת-צור: אני לא מבינה למה יש שתי תחנות צבאיות, כשאחת היא של מוזיקה ודיווחי תנועה.

נאוה בת-צור: בהקשר לרשות השידור; ברגע שהרשות השניה הוציאה מכרז לתחנה לשידורי דת במרכז הארץ, עלה הנושא של רדיו מורשת.

נאוה בת-צור: היום, כששוק התקשורת לא נמצא בלעדית בידי קול ישראל, חייבים להחליט מהן הרשתות הממלכתיות, מהן הרשתות המסחריות הארציות והאזוריות, ומי מתפרנס ממה.

נאוה בת-צור: לצערנו, נגררנו לשני בג"צים עכשיו, ויש להסדיר את הנושא.

נאוה בת-צור: רק לפני שנה הוועדה הנכבדה הזאת הציעה שינויים מרחיקי לכת לרדיו האזורי – הארבע שנים הנוספות, היכולת לשיתוף פעולה, שחבל לגעת בו ונושא החדשות; את נושא העברת שידורי החדשות לתחנות ארציות בעת חקיקת חוק הרשות השנייה ב-1990 ביקשו דווקא ברשות השידור כדי להחזיק את המונופול על שידורים ארציים.

נאוה בת-צור: רק לפני שנה הוועדה הזאת הסדירה את יכולת קיום חדשות בלתי-תלויות ברשות השידור, כי לא יעלה על הדעת שתחנה אזורית תשדר חדשות שבתוכן היא תגיד "קול ישראל".

נאוה בת-צור: לכן חייבים לעשות תיקונים, ואולי יש לעשותם בתשומת לב ברורה יותר.

נאוה בת-צור: הנושא של תחנת רדיו ברוסית; לפני שנה וחצי מועצת הרשות השנייה קיבלה החלטה – להקים תחנה ארצית מסחרית ברוסית.

נאוה בת-צור: עם הקף האוכלוסייה הזה חשבנו שזה נכון.

נאוה בת-צור: לצערנו, פנינו למשרד התקשורת, ולא קיבלנו הקצאת תדרים.

נאוה בת-צור: במקרה כזה, לא ניתן לעשות כלום.

נאוה בת-צור: נשמח מאוד אם נוכל לממש את ההחלטה בתדרים שהתפנו.

נאוה בת-צור: הוצאנו גם תחנת רדיו שמכסה את כל הארץ בשידורים בערבית.

שלום שמחון: חבר הכנסת אפללו שאל איפה ישדרו, כשייצא מכרז?

נאוה בת-צור: אנו לא יכולים להתחייב, כפי שאנו לא מחייבים באזור הזיכיון.

נאוה בת-צור: אמיר לוי אמר ששני שליש משוק הפרסום מוחזק בידי המדינה, והוא צודק, רק שנתח המאזינים של הרדיו האזורי הוא שליש מסך כל המאזינים לרדיו – שזה בכמה אזורים יותר גדול מקול ישראל ומגל"צ.

נאוה בת-צור: כלומר, יש להם מאזינים, אך אין להם הכנסות.

נאוה בת-צור: מ-1997 היו ההכנסות של הרדיו האזורי 70 מיליון שקל אחרי ניכוי עמלות פרסום.

נאוה בת-צור: ב-1998 – 66, ב-99' החלה עלייה של 75 מיליון, ב-2000 של 100 מיליון, ב-2001 – 107 מיליון, וב-2002 - 91.

נאוה בת-צור: כלומר, היתה ירידה של 15%.

נאוה בת-צור: מתחזית המזומנים לתום תקופת זיכיון שנייה עולה, שרק שבע תחנות מתוך 13 שקיימות היום החזירו את ההשקעה.

נאוה בת-צור: מתוך שבע התחנות האלה רק שלוש או ארבע תחנות יתחילו לראות רווח.

נאוה בת-צור: כלומר, חמש תחנות לא תחזרנה את ההשקעה, ולתחנה אחת אין לנו דוחות כספיים.

נאוה בת-צור: הכנסת תחנה ארצית חדשה לשוק הזה, מבלי להתחשב בתחנות הקיימות – אגב, בפריפריה התחנות האזוריות תופסות נתחי האזנה גבוהים מאוד, ושם חייבים לשמרן - ומבלי לשאול מה יקרה לתחנות שלא יזכו במכרז, זו רעה חולה לרדיו.

נאוה בת-צור: זה יוצר בעיות כלכליות קשות.

שלום שמחון: דוד, ברשותך, אתנצל על שבמהלך דבריך אצא לכמה דקות.

שלום שמחון: יחליף אותי חבר הכנסת כבל.

דוד אגמון: לפני כמה שנים, כשדנו כאן על נושא ערוצים חדשים, וההערכה היתה שתקציבי הפרסום לשנת 2002 הם כמיליארד דולר עם אפשרות שהשוק הזה יפרח, זה היה נכון לשנת 2000.

דוד אגמון: ב-2002 המיתון התעמק, ועל-פי ההערכות היום, ההוצאות על פרסום ירדו ב-2002 ב-20% - כלומר, ההוצאה הפרסומית מהחברות שמוציאות את הכסף.

דוד אגמון: לעומת זאת, ב-2002 גדל בצורה משמעותית למעלה מ-25% שטחי הפרסום שעומדים למכירה; תחנות טלוויזיה נוספות, תחנות אלקטרוניות נוספות, אינטרנט, שילוט וכו'.

דוד אגמון: כלומר, מצד אחד יש היצע גדול, ומצד שני – ירידה בגלל המצב הכלכלי.

דוד אגמון: אנו מחלקים את תקציב הפרסום לארבעה חלקים; האלקטרוני – רדיו וטלוויזיה, פרסום החוצות, העיתונות הכתובה, וכל היתר – פרוספקטים, מדבקות וכו'.

דוד אגמון: כל זה השתנה בשנים האחרונות בגלל השינויים המשמעותיים של המודרניזציה שהשתלטה עלינו - גם בתחום האינטרנט וגם בתחום השילוט האלקטרוני – בארץ ובחו"ל.

דוד אגמון: המשמעות היא שהרבה מאוד עסקים בישראל נפגעו בצורה משמעותית, ושוק הפרסום הפך באחרונה להיות ג'ונגל אמיתי.

דוד אגמון: אין מחיר ותמחיר.

דוד אגמון: כל אותם זכיינים – בעיקר עסקים פרטיים אך גם ערוצי טלוויזיה – מנסים להשיג את שלהם בכל דרך; על-ידי מתן הנחות גבוהות, הוצאת הפרסומאים מהשטח וכו'.

דוד אגמון: כפרסומאים, אנו תמיד בעד ערוצי פרסום נוספים, אך לעיתוי יש משמעות.

דוד אגמון: אנו מציעים לכל חברי הוועדה לקבל נתונים אמיתיים על מה שקורה בשוק הפרסום בארץ היום כדי לא לעשות טעויות.

אלי אפללו: מהו צפי הירידה שאתם מעריכים לשנת 2003, בנוסף למה שהיה ב-2002?

דוד אגמון: בארבעת החודשים הראשונים של השנה המיתון היה חריף, לא רק בתחום הפרסום.

דוד אגמון: בענף הפרסום – לא רק בארץ, גם בעולם – בתקופת מיתון תקציב הפרסום הוא אחד הראשונים לקיצוץ.

דוד אגמון: לכן בארבעת החודשים הראשונים של השנה, כתוצאה מהאירועים הביטחוניים והכלכליים, רוב החברות קיצצו בין 20% ל-40% מהפרסום, שהם לעומת 2002.

דוד אגמון: כולנו מקווים שהמחצית השנייה של 2003 תחזיר לנו את תקציבי הפרסום שנפלו במחצית הראשונה, אך הערכותינו הן שב-2003 תהיה ירידה של לפחות 10% לעומת 2002.

דוד אגמון: להערכתנו, יהיו חסרים מיליארד שקלים בתקציבי הפרסום לעומת שנת 2000.

איוב קרא: הסקירה ששמענו מדברת בעד עצמה.

איוב קרא: כל התחנות האזוריות קיבלו זיכיון עד 2007, וכשנוספות עליהן תחנות חדשות, זה הפרת הזיכיון והחוזה.

איוב קרא: יש לראות כיצד אנו מסייעים לתחנות האלה, ולא להביא אסון עליהן.

איוב קרא: רובן עושות עבודה נהדרת, וצריך ללכת לפשרה בעניין הזה.

איוב קרא: הרי היה חוזה בלשונו, ויש להכתיב אותו עד תום הזיכיון.

איוב קרא: אחרי שיסתיים הזיכיון, אפשר יהיה ללכת למכרזים חדשים.

איוב קרא: לפני כן, זאת הפרת החוזה.

איוב קרא: אני קורא לוועדה להתאחד סביב העניין הזה.

איוב קרא: אנו מוכנים להתאחד סביב החלטת האוצר, אך מ-2007.

איוב קרא: אם לא, אנו חוטאים למטרה, ומביאים למצב שבו כולן יקרסו.

אלי אפללו: אני לא רוצה להוסיף למה שאמר חבר הכנסת איוב קרא.

אלי אפללו: בעניין התוכנית שמציעים היום; אין חוזה להמשיך עד 2007.

אלי אפללו: יש הסכמה להמשיך עוד ארבע שנים בלי מכרז.

אלי אפללו: הרדיו האזורי השקיעו מיליונים מתקציבם בגלל ההסכמה הזאת כדי להתייעל ולהילחם בתחנות הפרטיות, כשמי שצריך להילחם זה הממשלה.

אלי אפללו: יש פה אבסורד; מצד אחד אנו רוצים שוק חופשי והתייעלות, ומצד שני אנו הורגים את התחנות האזוריות.

אלי אפללו: איפה ההתייעלות?

אלי אפללו: הרי יגרמו לאבטלה באזורי הפריפריות.

אלי אפללו: יש לתת להם להמשיך במתכונתם עד 2007, כמו שהובטח להם, ולהגיד להם שב-2007 יהיה מכרז, ושוק חופשי ייפתח.

אלי אפללו: כך לא ייעשה להם מחטף.

אלי אפללו: יש לתת להם להתארגן עד אז, ואז ייפתח הכל.

אלי אפללו: יש לעזור להם ולא להקשות עליהם.

איוב קרא: זה גם משליך על רשות השידור, שגם היא נמצאת במצב קשה.

דוד בן-בסט: בתוכנית העסקית שהוגשה לרשות השנייה כחלק מהמכרז דובר על כך שתחנות הרדיו יחזירו את ההשקעה שלהן אחרי ארבע שנים, וחלקן אחרי שלוש שנים.

דוד בן-בסט: עברו למעלה משבע שנים, ורוב תחנות הרדיו לא החזירו את ההשקעה שלהן, ולא יחזירו גם בעוד כמה שנים.

דוד בן-בסט: רדיו "לב המדינה" נמצא בגירעון של 6 מיליון שקל, והוא במרכז הארץ.

דוד בן-בסט: אנחנו הצלחנו לייצב את התחנה ולהוריד חלק גדול מההפסדים, אך אנו נושאים את עול הגדול.

דוד בן-בסט: היא משדרת רק מוזיקה ישראלית.

דוד בן-בסט: "רדיוס" היא תחנה במרכז הארץ, שנמצאת בסיום תקופת הזיכיון השנייה שלה.

דוד בן-בסט: התחנה הזאת היא בין שאר 13 תחנות רדיו, אם איני טועה.

דוד בן-בסט: כלומר, כל הפקטורים הכלכליים שבהם התחשבנו בהכנת התוכנית הכלכלית היו שגויים.

דוד בן-בסט: מדינת ישראל נתנה לנו זיכיון אך לא כלים לשמור עליהם וגם לא כלים להרוויח כסף.

דוד בן-בסט: מדינת ישראל נתנה לנו תדרים, שהם מלוכלכים, שכל תחנת רדיו אזורית מתמודדת איתה.

דוד בן-בסט: ביציאה מירושלים ישנה תחנה חרדית, שעולה על התדר שלנו.

דוד בן-בסט: היא מכסה אותנו באזור הזיכיון.

דוד בן-בסט: איך אני יכול להרוויח כסף, כשעוד שתי תחנות משדרות עלי?

דוד בן-בסט: איך ייתכן, שמשרד התקשורת עושה את כל המאמצים לסגור את התחנות האלה, אך בית המשפט פוטר אותן בחודשיים מאסר על תנאי במקרה הגרוע ובלי הרשעה פלילית, אם כי זה סעיף בחוק שאומר 'עד שלוש שנות מאסר ושני מיליון שקל קנס'?

דוד בן-בסט: הפרסום בתחנות הרדיו האזוריות מתחלק בין שליש לחצי ארצי – בחלק מהתחנות זה יותר ובחלק פחות.

דוד בן-בסט: אם תקחו את החלק הארצי, הרי שמוטטתם את התחנות לגמרי.

דוד בן-בסט: על איזו מתכונת אתם מדברים?

דוד בן-בסט: המכרז יהיה פנימי בין תחנות הרדיו הקיימות, או יהיה קיצוני?

דוד בן-בסט: לא חשבו על כך.

דוד בן-בסט: כיום ישנן 150 תחנות פירטיות, וכשקיבלנו את הזיכיון היו 20.

דוד בן-בסט: זה קורה, כי כל אחד עושה מנה שהוא רוצה.

דוד בן-בסט: שר במדינת ישראל אמר לי: "תהיה גם אתה פירט".

דוד בן-בסט: אני לא אהיה פירט, אך איני יכול לקבל את זה, שישראל היא המדינה היחידה בעולם שלא אשררה את האמנה למלחמה בתחנות פירטיות .

דוד בן-בסט: כאשר בהולנד ובאנגליה צצו תחנות פירטיות, עשו חוק נגד העניין הזה.

דוד בן-בסט: משה שחל ניסה להעביר הצעת חוק, שלפיה ההוצאות בתחנות הפירטיות לא יוכרו לצורכי מס.

דוד בן-בסט: זה נפל פוליטית.

דוד בן-בסט: 106 הן בהחלט מסחריות, ומשדרות בניגוד לחוק בבאר שבע ובתל-אביב.

דוד בן-בסט: יש לי מכתב רשמי שכתבו מקול ישראל למנהל התחנות הפירטיות: "אתה פועל בניגוד לחוק".

דוד בן-בסט: קול ישראל עושה מה שהוא רוצה.

דוד בן-בסט: אם יעבור החוק הזה, נדרוש סגירה מוחלטת של כל תחנות הרדיו האלה.

דוד בן-בסט: אם לא, יהיה בג"ץ, שהוא כבר מוכן נגד קול ישראל על סגירת התחנות האלה.

דוד בן-בסט: בג"ץ קבע שהפרסום בגלגל"צ הוא פרסום לכל דבר.

דוד בן-בסט: הם גוזלים את לחמן של תחנות הרדיו האזוריות, ואתם רוצים לשים עוד תחנות רדיו בלי לחשוב מי יתמודד.

דוד בן-בסט: איך אפשר להוציא מכרז כזה, בלי שתחנות הרדיו האלה יצליחו אפילו להחזיר את ההשקעה שלהן?

גלעד ארדן: יש לי שאלה לנציג האוצר; אתמול ישב פה אמיר לוי, והוא אמר, לשאלתי, שאין לממשלה כוונה לסגור את השידור הציבורי.

גלעד ארדן: בנוסף, אמרתם שמשום שלרדיו יש עודף הכנסות על הוצאות של 100 או 1150 מיליון ₪, יש לקצץ את אגרת הרדיו, כדי שהם לא ירוויחו.

גלעד ארדן: אם כך, כמה הזיכיונות שתתנו לתחנות רדיו ארציות חדשות יורידו מנתח הפרסום של כקול ישראל, והאם זה באמת יאפשר להם להמשיך להתקיים?

גלעד ארדן: הרי אין לכם כוונה לסגור את השידור הציבורי.

עידו מור: אנו מדברים על תחנות ארציות, ואני רוצה להזכיר שבהצעת התיקון יש נקודות נוספות שמתייחסות לרדיו האזורי.

עידו מור: יש שם אפשרות לאחד אזורי זיכיון או להרחיב את שיתוף הפעולה.

עידו מור: יש שם הקלות נוספות, שבאות לקראת התחנות האזוריות.

עידו מור: היום יש תחנה שמשדרת מגוש דן ותחנה שמשדרת מהרצליה.

עידו מור: גלי רדיו לא נפסקים בסוף גוש דן.

עידו מור: אלה אזורים שונים לפי החוק, ובפועל זהו אזור זיכיון אחד.

עידו מור: המהלך שבא להתיר את הרסן ולאפשר יותר שיתוף פעולה בין התחנות יקל על התחנות האזוריות הנוכחיות.

עידו מור: מצד שני, מכרז לתחנה ארצית בין התחנות הנוכחיות גם יחזק את התחנות שלא יזכו במכרז הארצי וגם יאפשר תחנה ארצית, תחרות בשוק הפרסום וכו'.

עידו מור: זהו מהלך שיתרום לכולם.

שלום שמחון: אני מבין שהיתה פגישה, שבה הועלו בפניכם הצעות נוספות.

כוכי מרדכי: היתה פגישה עם אמיר לוי, שבה הגענו להסכמות חלקיות.

כוכי מרדכי: הוצע לנו שבעל תחנת רדיו אזורית יקבל זיכיון לתחנה ארצית, ויחזיר את הזיכיון האזורי שיש לו.

כוכי מרדכי: זה לא מוסכם בכל התחנות, יש תחנות שמעונינות ברדיו ארצי.

כוכי מרדכי: אם רוצים לעשות תחרות עם קול ישראל, תנו לתחנות הרדיו האזוריות את ההקלות שמגיעות להן; תאריכו להן את הזיכיון לעוד ארבע שנים, תנו הקלות בדמי זיכיון, הפחיתו את דמי התדר, הפחיתו את דמי התמלוגים, ואז באמת נהווה תחרות לקול ישראל.

כוכי מרדכי: כל האנשים שיושבים פה יודעים לעשות רדיו מצוין, ויש לנו היכולת לתת את התחרות הזאת.

שלום שמחון: ביקשת הקלות לרדיו האזורי, אך מבחינת השידור הארצי, את לא מבקשת דבר.

כוכי מרדכי: אנו מתנגדים לשידור ארצי.

כוכי מרדכי: יש תחנה אחת או שתיים שמעונינת בזיכיון, אך לא בדרך שבה זה קורה היום.

שלום שמחון: יש פה כמה דברים מאוד מוזרים; מצד אחד, הרשות השנייה מסבירה למה היא מתנגדת להצעת החוק במתכונת הנוכחית שלה.

שלום שמחון: מצד שני, מוטל עליה אחר-כך להוציא את המכרז.

שלום שמחון: ומצד שלישי, נשמעה פה עמדה מאוד ברורה של הרדיו האזורי והתנגדות של רשות השידור.

שלום שמחון: האם בלוח הזמנים, לאחר שהודעתם לפני כמה דקות על הכוונה להצביע מחר על פרק התקשורת, נצליח לסיים את סעיפי החוק, כדי שתוכל להיות הצבעה ב-10:00.

שלום שמחון: השאלה היא האם יש לי היכולת לסיים את זה עד מחר או שנאפשר לוועדה לדון בעניין עוד אי אילו ימים, כדי שיהיה לנו יותר זמן לדון.

שלום שמחון: אולי יתפתח גם משהו בערוץ 10.

שלום שמחון: אלה יותר מדי דברים שלדעתי, לא ניתן לסיימם עד מחר.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר, שבפסול חוק ההבראה בין הוועדות השונות והעברת פרק התקשורת לוועדה משותפת של ועדת הכלכלה וועדת הכספים נעשה כדי לאפשר דיון רציני בכל הסעיפים.

אתי בנדלר: ממה ששמעתי פה אני מתרשמת, שסעיף 52 מעורר הרבה מאוד קשיים ובעיות, בעיקר חוסר תיאום עם הרשות השנייה.

אתי בנדלר: האם ראוי באמת בהליך כל-כך חפוז להמשיך לדון בנושא?

אתי בנדלר: הרי עד מחר אנו אמורים לסיים את כל פרק התקשורת, שכולל תיקון של שלושה חוקים.

אתי בנדלר: אני חושבת שעל הוועדה להחליט האם לא ראוי לפצל את הסעיף הזה מהחוק ולהמשיך את הדיון בו בצורה נינוחה יותר.

עדי בן ש"ך: נציג האוצר הציג פה כאילו תחנה צבאית מקבלת 20 מיליון שקל מפרסומות.

עדי בן ש"ך: זה לא נכון.

עדי בן ש"ך: אנו הצהרנו על 14.7, שזה כולל תשלומים מיחידות של משרד הביטחון.

עדי בן ש"ך: אני מוכן להציג את הטבלאות.

עדי בן ש"ך: כרגע יש בג"ץ נגד גל"צ, בטענה שעושים שם פרסומות וכך פוגעים בקניינן של תחנות הרדיו האזוריות.

עדי בן ש"ך: הדיון לא הסתיים.

עדי בן ש"ך: בדיון מסוים השופטת אמרה שהודעות חסות ותשדירי שירות ימשיכו להיות משודרים בגל"צ.

עדי בן ש"ך: לא ראוי להתייחס לתהליך שעדיין מתקיים.

עדי בן ש"ך: הדבר הזה כרגע בתהליכי הסדרה.

אבשלום וילן: 14.6 הוא תקציב פרסום?

עדי בן ש"ך: תקציב חיצוני.

יגאל יאסינוב: היום יש בעיה עם התחנות האזוריות שקיבלו הסכמה לעוד ארבע שנים.

יגאל יאסינוב: אני לא מסכים עם זה, אך קיימת התחייבות.

יגאל יאסינוב: יש שוק אזורי, שלא קשור בתחרות עם תחנות הרדיו האלה.

יגאל יאסינוב: למה לא לעשות את זה כסעיף נפרד?

יגאל יאסינוב: בכל מקרה התחנות האלה לא יתחרו בתחנות הקיימות.

שלום שמחון: אני רוצה לשוב ולומר לאנשי האוצר, שאם נגיע להסכמה בעניין פיצול החוק, נתחייב לישיבה שבועית אחת לפחות.

אבשלום וילן: יש פה בעיה של עצמאות הוועדה; הוועדה הזאת היא לא פוליטית, הופעלו לחצים שהתעלמנו מהם, והיה רצון להגיע לפתרונות שיקדמו את שוק התקשורת.

אבשלום וילן: אני מכיר את דוידה לחמן-מסר שנים רבות, ותמיד היא מאוד נחרצת.

אבשלום וילן: היום היא לא היתה כזאת.

אבשלום וילן: כך גם עם אמיר.

אבשלום וילן: אין פה אפשרות להחליט, וזה לא יהיה רציני אם נעשה את זה עד מחר.

אבשלום וילן: בואו נדון בזה ברצינות.

אבשלום וילן: הפריפריה תיפגע, יש תחנות רדיו אזוריות שממלאות מקום מאוד משמעותי בפריפריה.

אבשלום וילן: אני יודע את זה באופן אישי ממקום מגוריי.

אבשלום וילן: בנוסף, אני לא יודע אם אחד או שניים שישתלטו על המערכת האזורית יעיפו את כולם.

אבשלום וילן: אתמול במקרה התראיינתי ב-106, היה שם מראיין צעיר, והכל שם כל-כך חובבני ועממי.

אבשלום וילן: לא נראה לי שבגלל 106 יש לעשות שינוי כל-כך דרמטי.

אבשלום וילן: כל הדברים שמשותפים לכם נגד הבעלויות הצולבות ונגד השתלטות מספר קטן מאוד של אנשים על שוק התקשורת – נראה שאתם פותחים פה פתח, שיקרה בדיוק מה שחשבנו, בלי שבדקנו את זה לעומק.

דן ארנון: ישנן שלוש דרכים להרוג את הרדיו האזורי, בעיקר את הפריפריאלי.

דן ארנון: שלושתן מפורטות בחוק שמוצע.

דן ארנון: האחת היא הקמת תחנות ארציות בצפון.

דן ארנון: העניין הוסבר, וזה נובע משוק הפרסום, ושוק הפרסום של מדינת ישראל – גם הוא מוגבל.

דן ארנון: שני הנושאים האחרים; מעבר להקמת תחנות ארציות, ישנו נושא של איחוד אזורי.

דן ארנון: למעשה מדובר על הקמת תחנה ארצית במסווה.

דן ארנון: זה אומר שיקומו שתי תחנות אזוריות שחולשות על אזור נרחב מאוד, תמיד יכלול מישהי שקיימת בגוש דן, ותקום תחנה ארצית, שתהווה תחרות מאוד משמעותית לתחנות האלה.

דן ארנון: הדבר השלישי הוא ביטול כל האיסורים לגבי בעלויות צולבות.

דן ארנון: מה שעלול לקרות הוא שיקום מישהו שירכוש 70% מהתחנות בפריפריה, ואותן שתים או שלוש תחנות שיישארו בפריפריה לא יקבלו נתח מהפרסום הארצי.

דן ארנון: כלומר, יש היום איזון מסחרי, שתחנות הרדיו האזוריות מתקיימות בו.

דן ארנון: לאפשר למישהו להשתלט – על-ידי איחוד או קנייה – זה דבר לא-נכון.

דן ארנון: אם מדברים על העובדה שלקול ישראל יש נתח גדול כל-כך משוק הפרסום, וזה דבר לא-בריא, מה יותר קל מלקחת תחנות כמו רשת ג', שאין לה משמעות תוכנית קריטית, או גלגל"צ, שמשדרת בעיקר מוזיקה - ואני משוכנע שיימצא הגורם המסחרי שישמח לקחת את רשת ג' - ולהוות תחרות בלי להגדיל את סך התחנות, כי שוק הפרסום לא מאפשר גידול.

דן ארנון: זה הכיוון שיש ללכת אליו.

דן ארנון: תעשו הפרטה, ותהיה לכם נכונה.

אמיר לוי: ההצעה הזאת היתה על שולחן הממשלה, והממשלה החליטה שהיא רוצה לפתוח את התחרות רק באמצעות תחנות חדשות בלבד.

אלי אפללו: אני רוצה להתייחס למה שאמר אבשלום וילן.

אלי אפללו: יש פה מחטף, גניבה.

אלי אפללו: אני לא חושב שזה נכון.

אלי אפללו: בוא לא נעשה פוליטיקה ממה שאנו דנים עליו.

אלי אפללו: פגיעה בתחנות רדיו אזוריות ותוספת שידורים יהרגו את הנושא הזה, וזה יהפוך להיות תחנות אזוריות ארציות, שיגרמו להן להיסגר.

אלי אפללו: אני מציע לך לתת אפשרות לדיון רציני – חודש - וננסה למצוא את הדרך הנכונה.

אלי אפללו: אמנם ניתן למצוא אמצעי הגנה, כדי שטייקונים לא ישתלטו, אך יש בעיות אחרות.

אלי אפללו: לא צריך להוסיף עוד במצב הכלכלי הקשה הזה, שבו אין שוק פרסום, להוסיף להם משקולת על הרגלים.

איתן כבל: לדעתי, הצעת החוק אינה במקומה בשלב הזה.

איתן כבל: אני טוען שנדרשים שינויים, אך לפי איך שהחוק הונח, ברור שלא הוקדשה מחשבה רצינית לנושא.

איתן כבל: יש כאן שאלות מאוד מורכבות ומסובכות, ונראה שנציגי האוצר ונציגי משרד המשפטים מגבשים את עמדתם תוך כדי תנועה.

דוידה לחמן-מסר: אני מבקשת שהצעתו של יושב ראש הוועדה תידון בוועדה המיוחדת בראשות שר המשפטים.

דוידה לחמן-מסר: יש דברים לחיוב בהצעה הזאת, וזאת לא החלטה עצמאית של שר האוצר.

אמיר לוי: בהתחלה אמרתי שההצעה חשובה לנו, ושאנו רוצים שהיא תהיה חלק מהתוכנית הכלכלית.

שלום שמחון: גם אם תמשוך, זה יחזור אלי.

שלום שמחון: לכן כל המהלך הזה הוא מיותר.

אמיר לוי: ההחלטה אם למשוך או לא היא לא שלי אלא של שר האוצר והקואליציה.

אמיר לוי: הם החליטו שזה יהיה חלק מהחוק הזה, והרצון הוא לא למשוך את זה.

אמיר לוי: יחד עם זאת, כדי לא לדחוק בוועדה וכדי לא להחליט בלחץ עד מחר, אפשר שלמחר זה לא יהיה חלק מההצבעה.

אמיר לוי: נתחיל לדון בסעיפי החוק, ואפשר על זה להצביע בסוף היום ביום חמישי.

אמיר לוי: בואו נתחיל להתקדם.

שלום שמחון: אני רוצה להציע הצעה ברוח דבריה של היועצת המשפטית של הוועדה; מחר נשים על סדר היום את הנושא הזה, אך לא נגיע להצבעה בנושא הזה, כדי לא לאפשר לממשלה למשוך את החוק.

שלום שמחון: נחליט עליו בעת ההצבעה.

שלום שמחון: מחר נמשיך בדיון.

שלום שמחון: נכון להיום, הנושא הזה נמצא על סדר היום.

שלום שמחון: תודה רבה, הישיבה נעולה.

שלום שמחון: --------------