ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 105, 2003-11-30 09:00

אילן שלגי: אחת הטענות שמטיחים כלפי הישראלים היא שהם יודעים לשמור על סדר וניקיון בבית אבל ברגע שהם יוצאים מדלת ביתם הם לפתע נעשים לאחרים ולא אכפת להם.

אילן שלגי: זו, כמובן, הכללה, אבל יש לנו עדיין הרבה מה לעשות כדי לחנך לא רק ילדים ובני נוער אלא גם אזרחים בכלל, שיידעו לכבד את הרחוב, את השטח הציבורי, כי אצלנו יכול להיות מצב לא ראוי ולא רצוי של לכלוך, קודם כל.

אילן שלגי: זאת מעבר להשקעות בפיתוח ושימור חזיתות.

אילן שלגי: כאשר אנחנו מסתובבים במדינות, לא רק כמו דנמרק או מדינות אחרות בסקנדינביה, ששומרות על ניקיון ברחובות, רואים ניקיון.

אילן שלגי: גם במדינה כמו תורכיה.

אילן שלגי: נסעתי שם בעיירות, בערים, לאו דווקא בעיר הבירה, וממש התפעלתי לראות ערים ועיירות נקיות.

אילן שלגי: כל אחד מנקה לפני הבית שלו ולפני העסק שלו.

אילן שלגי: לזה, אצלנו, אין עוד מודעות.

אילן שלגי: אנחנו רואים אצלנו על שפת הים כמה לכלוך, בקבוקים ושיירי אוכל אוספים עובדי העיריה בכל בוקר.

אילן שלגי: אם הם לא אוספים ביום אחד, ממש קשה להלך בשפת הים.

אילן שלגי: גם לאורך הכבישים.

אילן שלגי: היתה חקיקה ששיפרה את המצב במעט, אך לא מספיק.

אילן שלגי: היתה איזושהי הצעה שאומרת שהמדינה תקצה לאורך דרכים ראשיות קטעים לחברות שיוכלו לפרסם בשטח הזה, או לתת חסות, בתנאי שהניקיון יהיה על אחריותם.

אילן שלגי: זה דבר ששווה לבחון אותו.

אילן שלגי: יש לנו בעיה במדינה של גינון וירק, מאחר ויש לנו מצוקת מים.

אילן שלגי: צריך לדעת איך לעשות את זה ולהדריך את האנשים איך לעשות את הגינון נכון.

אילן שלגי: קיבלתי לפני כמה ימים מכתב מאזרח שמציע שתהיינה בטלוויזיה גם תוכניות לגננים חובבים, כפי שיש הרבה תוכניות בישול.

אילן שלגי: יש הרבה מאד גננים אצלנו, ואנחנו צריכים לחפש תוכניות לגינון ב- BBC.

אילן שלגי: כמובן שמערכת החינוך צריכה לעשות יותר, או אצלכם ובאמצעותכם, אבל בכלל – החינוך לאסתטיקה וטיפוח צריך להיות דבר מובן מאליו, וזה לא קיים אצלנו מספיק.

אילן שלגי: דבר אחרון, לשלב זה: צריך לעשות משהו בהקשר של חוק הגנת הדייר.

אילן שלגי: החוק הוא רעה חולה, לפחות בהיבט הזה, משום שבניינים מוזנחים.

אילן שלגי: בעלי הבתים לא מעונינים להשקיע, גם כשהם חייבים, על פי חוק, להשקיע עם הדייר, בפרופורציה מסוימת.

אילן שלגי: הם מעונינים שהבניין יתדרדר ושלדייר יימאס המצב, באיזה שהוא שלב.

אילן שלגי: כבר הרבה שנים מדובר על זה שפה המחוקק יצטרך להתערב, לפחות לעניין האסתטיקה, וגם לעניין הבטיחות של הבניינים האלה.

אמנון ליפקין שחק: אני מצטער שלא הגעתי בזמן.

אמנון ליפקין שחק: אני רוצה להסביר בכמה מילים מה עושה המועצה, ויותר מזה – איפה היא נתקלת בקשיים.

אמנון ליפקין שחק: המועצה היא גוף ציבורי שחלק גדול מהעבודה בו נעשה על ידי מתנדבים, חלקם כבר הרבה מאד שנים.

אמנון ליפקין שחק: במועצה היום קשה, כמו שקשה בכל מדינת ישראל, אבל אם אנחנו מתווכחים פה על המון דברים במדינה שלנו, על דבר אחד אין לנו ויכוח, לא פה ולא בשום מקום אחר – אנחנו רוצים שתהיה לנו ארץ ישראל יפה, בהמון תחומים.

אמנון ליפקין שחק: אנחנו עוסקים רק בספקטרום די צר של ארץ ישראל יפה, וזה בעיקר בתחום אורבני.

אמנון ליפקין שחק: אנחנו מנסים לעשות את זה בהרבה דרכים, כאשר מה שמגביל אותנו היא היכולת, גם האנושית – את מי אנחנו מצליחים לרתום לפעילות הזו, וגם היכולת התקציבית.

אמנון ליפקין שחק: המועצה התחילה, למעשה, מתוקף החלטות של ועדת הכנסת.

אמנון ליפקין שחק: אורה הרצוג מלווה את המועצה מיומה הראשון.

אמנון ליפקין שחק: פעילות המועצה מתבצעת, בעיקר, בכל השנים האלה, בהרבה מאד תחומים.

אמנון ליפקין שחק: על תחום החינוך דיברתם.

אמנון ליפקין שחק: מה שאנחנו עושים כאן היום וכמעט כל יום עם נוער, כולל בקייטנות בקיץ הוא חשוב.

אמנון ליפקין שחק: אנחנו נראה את הדברים בסיור.

אמנון ליפקין שחק: אני מקווה שאותם בני נוער יוצאים מכאן קצת יותר מודעים לדבר הזה שנקרא איכות החיים ואיכות הסביבה, ומה שיכול לתרום לחיים בארץ ישראל יפה יותר.

אמנון ליפקין שחק: אנחנו לא עוסקים בדברים אחרים.

אמנון ליפקין שחק: כולנו שמענו בחדשות היום על ילד שנתן סיגריה ומצית, ונגרר על ידי נוסעי אוטו.

אמנון ליפקין שחק: זה חלק מאותו דבר.

אמנון ליפקין שחק: זה חלק מאותו חינוך, אותה מודעות, זה חלק מאותם בני נוער שאני מאמין שאם הם יהיו יותר מודעים לדבר אחד, הם יפעלו יותר נכון גם בדברים האחרים, או יעשו גם פחות שגיאות גם בדברים האחרים.

אמנון ליפקין שחק: אנחנו מתכוונים להרחיב את הפעילות הזו.

אמנון ליפקין שחק: אנחנו רוצים השנה לעבוד גם עם מבוגרים.

אמנון ליפקין שחק: קשה לנו לצאת לפריפריה, אבל נצא השנה לפריפריה.

אמנון ליפקין שחק: היום המוסד החינוכי המרכזי שלנו הוא כאן.

אמנון ליפקין שחק: כאן אנחנו עובדים ולכאן אנחנו מביאים את הילדים.

אמנון ליפקין שחק: באופן טבעי קשה יותר ויקר יותר להביא ילדים למקומות רחוקים מכאן, ואנחנו בונים תוכנית שאני מאמין שהשנה נגיע למקומות שמתקשים להגיע לכאן, אלינו.

יורי שטרן: יש לכם משהו מאורגן בקטע הזה, למשל – עם מרכז השלטון המקומי?

אמנון ליפקין שחק: אנחנו עובדים עם משרד החינוך בקטע החינוך.

אמנון ליפקין שחק: בכל הפרוייקטים החינוכיים אנחנו עובדים עם משרד החינוך.

יורי שטרן: ובשביל לצאת לפריפריה?

אמנון ליפקין שחק: אנחנו עובדים גם עם הרשויות.

אמנון ליפקין שחק: בתי הספר והחינוך זה תחום שאחראית עליו גם הרשות המקומית.

אילן שלגי: אתם עובדים גם עם צה"ל?

אמנון ליפקין שחק: כן, תכף נדבר על זה.

אמנון ליפקין שחק: אנחנו, כמובן, עושים הרבה מאד פרוייקטים שלא ארחיב עליהם את הדיבור.

אמנון ליפקין שחק: כל הכסף של הפרוייקטים מקורו בגיוס כספים מחו"ל.

אמנון ליפקין שחק: אלה פרוייקטים שנעשים גם הם עם רשויות מקומיות, עם בתי ספר, עם כל מיני מוסדות.

אמנון ליפקין שחק: אנחנו עוסקים גם בהגדלת המודעות לכל העניין של איכות הסביבה וזה דרך התחרויות שאנחנו מקיימים – אני מניח שחלקן מוכרות לכם.

אמנון ליפקין שחק: רמת גן כוסתה בשלטים והעיר זכתה ב- 5 כוכבי יופי.

אמנון ליפקין שחק: שכחו לציין מי נתן את הכוכבים ובאיזה מסגרת זה ניתן.

אמנון ליפקין שחק: אני מבקש שזה יתוקן.

אמנון ליפקין שחק: אנחנו עושים תחרות עם התעשייה ועם צה"ל במחנות הצבא.

אמנון ליפקין שחק: יחד עם צה"ל נעשתה בשנים האלה עבודה עצומה.

אמנון ליפקין שחק: תראה את המודעות של הצבא היום לסביבה.

אמנון ליפקין שחק: אנחנו מתכוונים להרחיב את זה ולהכניס השנה גם חלק מבתי גיל הזהב לעניין וגם בתי החולים.

אמנון ליפקין שחק: להערכתי זה מגביר את המודעות, ואנחנו רואים את העניין של מנהלי אותם מקומות.

אמנון ליפקין שחק: כאשר אנחנו מדברים על בתי החולים זה כל המוסדות הרפואיים: בתי החולים הפרטיים, בתי החולים הסיעודיים, בתי חולים לנפגעים אחרים.

אמנון ליפקין שחק: יש פרוייקטים נוספים שעשינו, ואני חושב שהובלנו בנושא של חממות טיפוליות בחלק מהמקומות האלה.

אמנון ליפקין שחק: מפה אני עובר לדבר שהוא אחד המגבלות היותר גדולות עלינו ועל כל גוף במדינת ישראל, גם על הגופים ההתנדבותיים.

אמנון ליפקין שחק: מדובר בשאלת המשאבים.

אמנון ליפקין שחק: אנחנו מגייסים חלק גדול מתרומות המועצה בחו"ל בעבודה שנעשית, והיא לא קלה.

אמנון ליפקין שחק: גם בתחום הזה יש תחרות לא קלה בין כל מי שנזקק בישראל לתרומות.

אמנון ליפקין שחק: מדינת ישראל היא מדינת חוק ויש בה תקנות.

אמנון ליפקין שחק: די מוזר שיש דברים שהיינו פעם שותפים להם, והם היו הרבה יותר קלים בביצוע – למשל בעניין הארנונה.

אמנון ליפקין שחק: המקום הזה משלם ארנונה כמו כל מקום פרטי אחר.

אמנון ליפקין שחק: ברור לגמרי שהכסף הזה הולך לדבר נחוץ, והוא פעילות עירית תל אביב, אבל הוא לא הולך למקומות אחרים שהמועצה עושה בהם את הפעילות, שהם גם בתל אביב וגם מחוץ לה.

אמנון ליפקין שחק: אני לא רוצה להיכנס לעוד גופים ממשלתיים שבעבר תמכו בנו.

אמנון ליפקין שחק: אני מניח שלכולם הרבה יותר קשה היום, אבל אנחנו נמשיך ונעשה את כל מה שאנחנו יכולים בתחום המאמצים שלנו בגיוס כספים, גם בעולם וגם בארץ.

אמנון ליפקין שחק: אני חושב שמן הראוי שנמצא איזושהי דרך שבאותם מקומות בהם המדינה משתתפת בפעילות גופים ציבוריים היא תשתתף גם כאן.

אמנון ליפקין שחק: הגוף הזה לא נהנה משום שותפות פורמלית של תקציב מדינת ישראל בפעילות שלו.

יורי שטרן: איזה משרד ממשלתי כביכול מופקד עליכם?

אמנון ליפקין שחק: אין.

אמנון ליפקין שחק: מאחר וזו מועצה ציבורית, היא לא מקבלת הנחיות משום משרד.

אמנון ליפקין שחק: יש לנו קשרים עם הרבה יותר מאשר משרד אחד: יש לנו קשרים עם המשרד לאיכות הסביבה, עם משרד החינוך, עם משרד הפנים, משרד הבריאות – זה בעיקר דרך הפעילות שאנחנו עושים אתם, ברשויות המקומיות, בבתי החולים.

אמנון ליפקין שחק: לכן, יש לנו קשר עם משרדי ממשלה שונים ויש שיתוף פעולה, אבל בכל שנה אנחנו מתחילים דו שיח מחדש.

אמנון ליפקין שחק: אין שום שותפות פורמלית, קבועה וברורה של תקציב מדינת ישראל בפעילות המועצה לישראל יפה.

יצחק הרצוג: בהחלטה המקורית של ועדת הפנים שהקימה את המועצה היה משהו כזה?

אורה הרצוג: כן.

יצחק הרצוג: מי נקבע בתור המשרד האחראי?

אורה הרצוג: משרד הפנים.

אורה הרצוג: בארי: היתה תקנה במשרד הפנים בשנות ה-80 וה-90 שבאמצעותה העבירו לנו תמיכה.

יורי שטרן: היא נמחקה?

אורה הרצוג: לא מוצאים אותה.

אמנון ליפקין שחק: אנחנו נמשיך לפעול.

אמנון ליפקין שחק: יש פה גוף שפועל עם מעט מאד אנשים.

אמנון ליפקין שחק: יש אנשים שמפעילים את המנגנון ביום יום, בשוטף.

אמנון ליפקין שחק: אלה הם גם האנשים שמקבלים שכר מהמועצה.

אמנון ליפקין שחק: יש פה גוף גדול מאד, שגם מפוזר בסניפים שנמצאים בכמה מקומות בארץ, שמפעיל את כל מתנדבי המועצה, ועיקר הפעילות נעשית על ידי אנשים שחלקם כבר הרבה מאד שנים שותפים לפעילות המועצה ותורמים מזמנם, חלקם גם מכספם ומרצם – לפעילות הזו.

אורי אריאל: המועצה היא עמותה?

אמנון ליפקין שחק: כן.

אמנון ליפקין שחק: עמותה רשומה.

אמנון ליפקין שחק: אגודה עותומנית.

אילן שלגי: כל ההכנסות שלכם הן רק מתרומות ומהפעילות העצמית?

אמנון ליפקין שחק: כן.

יורי שטרן: אנחנו נעשה הפסקה לסיור, ונתכנס שוב לדיון המסכם.

יורי שטרן: אני מציע שבדיון המסכם נתחיל מהדברים הספציפיים שאתם מבקשים מאתנו לעשות, למשל – מה שהזכרתם כעת, לגבי התקנה שהיתה.

אלי בארי: אני רק רוצה להוסיף נתון אחד שאמנון ליפקין שחק ואורה הרצוג התייחסו אליו, וזה נושא התקציב.

אלי בארי: כדי לסבר את אוזני כולם – התקציב בשנת 2003 מסתכם ב-8.5 מיליון שקלים.

אלי בארי: 50% ממנו אלה תרומות שהגב' הרצוג מביאה מחו"ל.

אלי בארי: לגבי ההוצאות, במובן האופרטיבי, המבצעים שאנו עושים ההוצאות מתחלקות כך: הדרכה וחינוך- 28%.

אלי בארי: פרוייקטים לשיפור חזות שהוזכרו כאן, חצרות בתי ספר, גינות ציבוריות וחממות – 18%, תחרויות ומבצעים – 7%.

אלי בארי: כלומר, מרבית התקציב מוקדש לפרוייקטים.

אלי בארי: התפעול והמנהלה הם חלק מינימלי בתקציב.

אלי בארי: את זה צריך לקחת בחשבון.

אלי בארי: הוזכרה תמיכה של משרד החינוך.

אלי בארי: זו לא תמיכה במובן המשפטי שלה.

אלי בארי: זה מכרז שבו התחרינו מול 15 גורמים נוספים וזכינו בו.

אלי בארי: זו לא תמיכה.

אמנון ליפקין שחק: בפעילות הזו בתי הספר צריכים להשתתף בפעילות.

אמנון ליפקין שחק: לאלה שאין יכולת, המועצה מביאה - - - הישיבה הופסקה והתחדשה לאחר כ-20 דקות.

אלי בארי: לגבי נתונים.

אלי בארי: אתחיל במגזר הלימודי.

אלי בארי: אנחנו, על בסיס המכרז שזכינו בו, צריכים להביא לכאן 12 אלף ילדים.

אלי בארי: אנחנו מביאים 14 אלף ילדים ועבור ה- 2,000 הנוספים אנחנו לא מקבלים.

אלי בארי: זה כולל גם 1,500 ילדים שמגיעים לקייטנות בקיץ.

אלי בארי: מדובר בגיאלי גן חובה, וכיתות א-ב-ג.

אלי בארי: הקייטנה היא בתחומים שאנחנו עוסקים בהם: סביבה ירוקה, אקולוגיה, איכות סביבה, חזות העיר.

אלי בארי: אנחנו מביאים ילדים בעיקר מאזור המרכז כי מהאזורים הרחוקים ההורים לא כל כך נותנים לנסוע לפה.

אלי בארי: מה שהזכיר אמנון ליפקין שחק הוא שהפרוייקט הבא שלנו, ב- 2004 הוא לנייד את החינוך שראיתם בסיור לערים רחוקות, בדרום ובצפון.

אמנן ליפקין שחק: בניוד החינוך אנחנו אמורים להגיע לבערך עוד כ-12 אלף תלמידים לשנה.

יורי שטרן: על ידי היציאה החוצה?

אורה הרצוג: כן.

אלי בארי: הפרוייקטים הפיזיים שהגב' הרצוג הזכירה – יש לנו כ-50 גנים ציבוריים בכל רחבי הארץ, שכולם נעשו מכספי תרומות.

אלי בארי: יש לנו 8 חממות לטיפול תרפי בגינון.

אלי בארי: פיתחנו, בעיקר החינוך המיוחד כ- 20 חצרות בבתי הספר, עם מתקני משחקים לילדים, שמתאימים לחינוך המיוחד, שהוא לפעמים בעייתי מבחינה מוטורית.

אלי בארי: יש לנו פיתוח חצרות במוסדות חינוך יסודיים ותיכוניים.

אלי בארי: אנחנו פעילים בכל המגזרים.

אלי בארי: אנחנו גם מביאים ילדים מכל המגזרים: דתי, חרדי, חילוני, בדואי, ערבי, מרהט, מזרזיר, מברטעה ומכל מקום אחר.

יורי שטרן: מה עם עולים?

אלי בארי: גם עם עולים.

אלי בארי: אנחנו נכנסים לאיזשהו פרוייקט עם משרד הקליטה כדי להביא לכאן עולים.

אלי בארי: יש ילדים של עולים.

אלי בארי: היא לנו פרוייקט שהבאנו לכאן ילדים משכונות מצוקה שלא שילמו דבר, והכל היה במימון שלנו, כולל ההסעה.

אלי בארי: זה היה לילדים ממוצא אתיופי משכונות מצוקה.

אלי בארי: הבאנו אותם לכאן.

אלי בארי: כפי שהזכירו מדובר ב- 4 תחרויות שהחמישית תיכנס השנה.

אלי בארי: יש לנו תחרויות שנמשכות כבר 23 שנה – בתי חולים, קריה נאה, התעשייה – שמשתתפת כבר 23 שנה בפרוייקטים האלה.

אלי בארי: אני חושב שזה נתון רציני, כי אנחנו יודעים יפה עד כמה שהנושא הזה חשוב לאזרחים.

אלי בארי: יש שני נושאים נוספים – יש עבודת חקר של ילדים, שמגיעים לכאן ל-5 מפגשים.

אלי בארי: אנחנו דורשים מבתי הספר שהילדים יכתבו עבודה בנושא החזות.

אלי בארי: אלה עבודות חקר שמתבצעות על ידי מדענים ברמה מאד גבוהה.

אלי בארי: אנחנו, באמצעות תרומה, גם מעניקים פרסים.

אלי בארי: בתחום התחרות אני רוצה להוסיף כאן שיש לנו 11 סניפים בארץ.

אלי בארי: אנחנו עושים תחרויות במסגרת הסניפים, של בית הספר היפה, המרפאה היפה, תחנות דלק – כל דבר שאנחנו יכולים לתמרץ כדי לתרום לחזות, ליופי, לניקיון ולאסתטיקה אנחנו עושים שם תחרות כדי לכוון את האנשים לטיפוח הסביבה.

יורי שטרן: בגלל קוצר הזמן אני רואה את הביקור שלנו כאן

יורי שטרן: כמבוא להרבה דברים שנוכל לעשות יחד עם המועצה.

יורי שטרן: אני מציע שחברי הכנסת יאמרו כמה מילים ונחזור, בהזדמנות.

יורי שטרן: אני רק רוצה לומר שאחת הישיבות המתוכננות של שתי הוועדות שלנו יחד זו ישיבה, בקרוב, על נושא החינוך לאיכות הסביבה.

יורי שטרן: אנחנו ודאי נזמין אתכם, יחד עם נציגי החברה להגנת הטבע, ועוד גורמים במשרד החינוך, ונראה איך נקדם ביחד את העשייה החינוכית הזו.

אהוד יתום: אני רוצה להתחיל בנוסטלגיה.

אהוד יתום: על ערוגת הפרחים וערוגת הירק הראשונות שלי למדתי בבית הספר.

אהוד יתום: היום אני חבר מושב, אבל אז לא הייתי.

אהוד יתום: כך גם למדתי את הורדת הזקיף במסגרת שיעורי הגדנ"ע.

אהוד יתום: כלומר, כל ההכשרות האלה, תומכות הלמידה, נעלמו ואינן בבתי הספר.

אהוד יתום: על כן צריך להשקיע בבתי הספר, ואני חושב שצדק אמנון ליפקין שחק שצריך להשקיע גם בקרב המבוגרים.

אהוד יתום: אני לא מסכים להערה הראשונה שנשמעה כאן שהציבור הישראלי יודע לדאוג לניקיון ביתו אך לא בחוץ.

אהוד יתום: אני חולק על כך.

אהוד יתום: מי שלא מקפיד ברשות היחיד לא מקפיד ברשות הכלל.

אהוד יתום: על כן, החינוך לאותם ערכי מולדת, או ערכים של ארץ ישראל יפה באשר הם, חייבים גם להיות מוטמעים באמצעות הפזורות שלנו בארץ, במסגרת האנשים היותר מבוגרים, שיטמיעו את זה אצל ילדיהם, כי גם אם הם מקבלים חינוך טוב בבית, הם יוצאים ונשחקים, בעווננו, כאשר הם רואים את המבוגרים זורקים ממכוניות פיסות נייר, ומותירים לכלוך וזוהמה בכל מקום שבו הם מסתובבים.

אהוד יתום: על כן, ארץ ישראל היפה שאתם עוסקים בה, זו שרואים בתמונה היפה מאלף מילים, צריכה גם להפנות את משאביה החינוכיים גם למבוגרים, לדור הביניים שעוד יכול לחנך את ילדיו לתרבות יפה יותר.

אהוד יתום: אני לא יודע איך עושים את זה בדיוק.

אהוד יתום: תודה לכם על הביקור.

אורי אריאל: אני חושב שחלק מהמאמצים שאתם עושים, גם בהנחה שאין משאבים כרגע, צריך להיות מופנה גם לעבודה עם מורים ועם ראשי רשויות.

אורי אריאל: בסופו של דבר, אם מביאים 12 עד 14 אלף תלמידים, ותכפילו את זה בשנה הבאה, עם הניידת, זה עדיין חלק מאד קטן.

אורי אריאל: אתם יודעים את זה, ודאי.

אמנון ליפקין שחק: אחרי הבחירות לרשויות המקומיות, אם משרד הפנים ירצה, אפשר לעשות פה השתלמויות.

אורי אריאל: אני מניח שחלק מהם יבואו, ואפשר להגיע למצב הזה, ושראשי הרשויות יהיו יותר מחויבים לעניין הזה, וממילא ישפיעו יותר.

אורי אריאל: בכוחם גם לקבל החלטות בענייני תכנון, ויש להם תקציב מסוים, וכן הלאה.

יצחק הרצוג: יש פה הזדמנות שיש פה שני ראשי ועדות, וזה באמת נדיר שהם באים ביחד.

יצחק הרצוג: זו דוגמה למוסד שקם בהחלטה של ועדה.

יצחק הרצוג: הוועדה הקימה, והמוסד מתפקד ומכסה המון תחומים, אבל הוא גם על כרעי תרנגולת.

יצחק הרצוג: כלומר, הוא יכול להיסגר.

יורי שטרן: הוועדה שהולידה אותו חייבת לא להשאיר אותו יתום.

יצחק הרצוג: בדיוק.

יצחק הרצוג: אחת הבעיות היא היעדר מודעות לפעילות של מוסד כזה.

יצחק הרצוג: התחום אינו שנוי במחלוקת.

יצחק הרצוג: גדולתו בכך שהוא חוצה מפלגות וחוצה כל תחום, ולכן יש קונצנזוס לתמוך בתחום הזה, שהוא תחום שמשפיע על מהלך החיים של כל האזרחים.

יורי שטרן: תודה.

יורי שטרן: רשמתי לעצמי כמה נקודות.

יורי שטרן: אתחיל במה שהציע חבר הכנסת אורי אריאל.

יורי שטרן: רשמתי לי אסיפה עם נציגי העיריות.

יורי שטרן: לכן שאלתי גם לפני כן אם יש שיתוף פעולה עם המרכז לשלטון מקומי.

יורי שטרן: אני חושב שאנחנו ניזום איזושהי פעולה עם ראשי העיריות.

יורי שטרן: לפני הבחירות עשינו טקס של החתמה על אמנה סביבתית.

יורי שטרן: המועמדים לרשויות, או לפחות חלק מהם, חתמו.

יורי שטרן: שלחנו את זה עכשיו לכל מי שנבחר, כדי שיחתום, גם אם באיחור מה.

יורי שטרן: אסיפה כזו, מפגש כזה, אם נעשה אותו נכון ונביא את האנשים הרלבנטיים, ראשי הערים או ממלאי מקומם, יכול להיות משמעותי מבחינתכם, כי זה גם ייצור משאבים נוספים לפעילות.

יורי שטרן: אמנם העיריות היום כולן עניות, אבל הן יכולות לסייע.

יורי שטרן: עניין הניקיון צוין גם על ידי יושב ראש ועדת החינוך והתרבות, אילן שלגי.

יורי שטרן: אני חושב שמזה מתחיל החינוך ובלעדיו חבל על המאמצים, לפעמים.

יורי שטרן: היופי מתחיל בכך שאתה יוצא מהבית ורואה את הזוועות האלה בכל כיוון.

יורי שטרן: זה החינוך הכי גרוע שאפשר לתת.

יורי שטרן: לכן, אם אפשר ליזום מבצע ניקיון גדול לאורך הכבישים ובערים, אני חושב שזה יועיל.

יורי שטרן: אני חושב שאפשר לשתף פעולה עם מערכת החינוך.

אורי אריאל: גם עם שר התחבורה.

יורי שטרן: בוודאי.

אורי אריאל: עזבו את המבצעים.

אורי אריאל: הם טובים ליומיים.

יורי שטרן: אני לא מסכים.

יורי שטרן: אני חושב שאם יוצאים במבצע גדול, ברגע שאתה משקם משהו ויוצר מצב אחר, זה משנה משהו בשטח.

יורי שטרן: ב- 84 הייתי בקבוצה מסוימת ויצאנו לנקות את התחנה המרכזית בירושלים.

יורי שטרן: ניקינו את המעבר ליד התחנה המרכזית.

יורי שטרן: אני טוען שמאז הוא לא נעשה מלוכלך כמו שהוא היה לפני שניקינו אותו.

יורי שטרן: זה היה ניקיון חד פעמי אחרי שנים של הזנחה.

יורי שטרן: לכן אני מאמין בזה.

יורי שטרן: זו ההצעה שלי, לקחת את נושא הניקיון כהרבה יותר מרכזי.

יורי שטרן: לא הזכרתם, בתשובה לשאלתי, את העניין של העולים.

יורי שטרן: אני חושב שאתם יכולים לעשות הרבה יותר עם העליה, מברית המועצות לשעבר, ועם עליות אחרות.

יורי שטרן: זה גם יוסיף קצת כסף, כי אם עושים את זה כפעולה משותפת עם משרד הקליטה, זה כמו שעושים עם משרד החינוך.

יורי שטרן: כלומר, אפשר למכור את זה כשירות.

יורי שטרן: אני רואה כמשימה להחזיר את התקנה הזו לתקציב משרד הפנים.

יורי שטרן: אני חושב שאנחנו צריכים לעבוד על זה ביחד.

יורי שטרן: אפילו אם יופיע שם סכום סמלי, של כמה עשרות אלפי שקלים - - -

קריאות: - - -

יורי שטרן: זה כדאי, כי להחזיר את התקנה זה לשריין אפשרות לעתיד, לעוד תוספות, וכן הלאה.

יורי שטרן: אנחנו נמצאים ברגעים האחרונים של בניית התקציב.

יורי שטרן: אני לא מאמין שמעבר להחזרת התקנה עם איזשהו סכום סמלי, אפשר לעשות משהו, אך אם נצליח בזה זה יהיה מאד חשוב, לדעתי.

יורי שטרן: הדבר האחרון – אתם הזכרתם את זה מספר פעמים, וגם חבר הכנסת אהוד יתום, בנימה נוסטלגית – יכול להיות ששווה להחזיר את נושא הטבע - - -

אילן שלגי: קראו לזה אז – חקלאות.

יורי שטרן: תחת כותרת זו או אחרת, אולי כותרת יותר מודרנית, צריך להתחיל להחזיר למערכת החינוך חלק מהעניין.

אילן שלגי: אני סבור שלא צריך להניח למשרד החינוך והתרבות.

אילן שלגי: אני יודע שתקציבו נפגע ונפגם שוב ושוב, אבל זה עניין חינוכי פר אקסלנס.

אילן שלגי: גם לא ייתכן שעל החוברות היפות שלכם יהיה כתוב: "בשיתוף משרד החינוך, המנהל הפדגוגי" – והדבר לא יבוא לידי ביטוי בהשתתפות במאמץ.

אילן שלגי: ייתכן שהמאמץ של משרד החינוך צריך להיות בכך שכיתות שמגיעות לכאן תהיינה מסובסדות על ידי המשרד, אם זה בצורת תשלום עבור ההסעה - - -

אורי אריאל: - - -

אילן שלגי: כן, אבל זה על פי מכרז.

אילן שלגי: המערכת של משרד החינוך שממילא פרוסה בכל מקום, יכולה, את המסרים שלכם, יחד אתכם, לחזק ולהדגיש, כולל אם זה בתשדירי חסות בטלוויזיה – לחנך את הציבור בכלל, לא רק את בני הנוער.

יורי שטרן: בשביל מה אנשים נלחמים בעד השארתה של הטלוויזיה החינוכית - - -?

אילן שלגי: את מבצעי הניקיון שמידי פעם נעשים על ידי החברה להגנת הטבע, וגם אתם קשורים לזה – אני לא רואה סיבה שחברי כנסת לא ייצאו למבצע, יחד עם תלמידי בתי ספר, בעניין הזה.

אילן שלגי: אם אנחנו יכולים לארגן מבצע, אולי ביום הכנסת, בט"ו בשבט, או במועד אחר, יום שאתם נוהגים לציין - שיתפזרו חברי כנסת בכל הארץ, יחד עם כיתות בתי ספר, ייצאו לכבישים, לשפת הים, לעשות מבצעי ניקיון.

יורי שטרן: אני מודה לכם על הביקור, תודה לכולם.

יורי שטרן: הישיבה נעולה.