ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 394, 2005-03-21 15:00

שאול יהלום: רבותי, אנשי משרד האוצר ישבו איתי בשעה האחרונה, העלו כמה נושאים שהם מבקשים תיקונים.

שאול יהלום: נעבור עליהם במהירות.

שאול יהלום: תקנו אותי אם אני לא מציג את העניינים נכון.

שאול יהלום: ובכן, הם טוענים שבנושא רישוי עסקים במגזר הפרטי, אנשים שמחדשים את הרשיון ואין להם הנגשה לא יחדשו להם את הרשיון.

שאול יהלום: הם אומרים שיכולה להיות סתירה בין התקנות לבין זה.

שאול יהלום: נניח שבתקנות, לצורך העניין, התאטרון צריך להנגיש את עצמו בתקנות בשנת 2010.

שאול יהלום: הוא מחדש את הרשיון שלו בשנת 2008.

שאול יהלום: ואז ולא יתנו לו רשיון, למרות שלפי התקנות יש לו עוד שנתיים.

שאול יהלום: יש הבדל בין תקנות ההנגשה לבין זה שאדם צריך לקבל רשיון.

שאול יהלום: אם מסעדת מקדונלד מקבלת כל שנה רשיון מהעיריה.

שאול יהלום: קבענו שלא יחודש רשיון אם היא לא מונגשת.

שאול יהלום: נכון?

שאול יהלום: עכשיו בה השר וקבע 6 שנים.

שאול יהלום: וב-6 שנים האלה ירושלים היא בשנה השלישית.

שאול יהלום: הרי יש לה 6 שנים בתקנות.

שאול יהלום: אז בא מקדונלד ואומר: "לא רוצים לחדש את הרשיונות שלי למרות שיש לי עדיין עוד שנה-שנתיים לקיים את ההנגשה".

שאול יהלום: הם מבקשים שתהיה חפיפה בין האיסורים ברישויי עסקים לבין התקנות.

דן אורנשטיין: אני לא בטוח שהבנתי, כיוון שאם המורשה צריך לאשר באותה עת שקויימו ההוראות לפי חוק השוויון ואם באותה עת לא חלה חובת ההנגשה, אז קויימו ההוראות.

שאול יהלום: זה צריך להיות כתוב במפורש.

ג'ודי וסרמן: זה כתוב.

ג'ודי וסרמן: לא רק זה, יש הוראת תחולה בסעיף 20(ג) הוראות חוק רישוי עסקים: "יחולו על בקשה לרשיון עסק שהוגשה לראשונה בתום שנה מיום התחילה".

ג'ודי וסרמן: כלומר, תחילת של החוק בעוד חצי שנה, רק שנה מתום התחילה, כל התיקון לחוק רישוי עסקים כאן.

ג'ודי וסרמן: זה יכול לחול שנה וחצי.

ג'ודי וסרמן: כמו שדן אומר, אם עדיין לא הוגשו תקנות ועדיין אין חובת נגישות ספציפית.

שאול יהלום: הוגשו כבר תקנות.

דן אורנשטיין: אבל הם לא הוחלו.

ג'ודי וסרמן: אם הם לא הוחלו אז הם לא חלים עליו.

דן אורנשטיין: יש צו שמכיל את החובות.

שאול יהלום: נניח שתל-אביב צריכה להנגיש את המסעדות שלה בעוד 6 שנים.

שאול יהלום: איך זה ייכתב שהוא יקבל רישוי?

ג'ודי וסרמן: אין לו חובת הנגשה אז הוא עומד בתנאים.

יפתח ברמן: מה שאתם אומרים שרשיון עסק לא יחודש בגלל בעיה של נגישות פעם ראשונה רק אחרי 6 שנים.

ג'ודי וסרמן: אחרי שהחובות חלות עליו.

ג'ודי וסרמן: זה יכול להיות בשנה השלישית, החמישית.

שאול יהלום: זה ברור?

דן אורנשטיין: זה בתקנות.

סטניסלב שורצביין: בואו ניקח את הדוגמא של מקדונלד.

סטניסלב שורצביין: למקדונלד יש 100 סניפים.

סטניסלב שורצביין: אתם רוצים להגיד לי ששר המשפטים בתקנות שלו - - -

ג'ודי וסרמן: אני מפנה אותך לעמ' 7 – תקנות סעיף ציבורי, סעיף 19(ט)(ג): "(1)

ג'ודי וסרמן: בתקנות לפי סעיף זה יקבעו הוראות לעניין החלה בהדרגה של הוראת הנגישות שבתקנות כאמור, ככל שהן חלות על רשת ציבורית, לתקופה שלא תעלה על 11 שנים מהיום הקובע; (2) יכול שייקבעו הוראות לענין החלה בהדרגה של ההוראות הנגישות שבתקנות כאמור, ככל שהן חלות על מי שאינו רשת ציבורית, לתקופה שלא תעלה על שש שנים מהיום הקובע;" איך ההדרגה חלה?

ג'ודי וסרמן: אפשר להתחשב בסוג או אופי המקום, סוג או אופי השירות, היקף המקומות, סוגי התאמות וכו'.

ג'ודי וסרמן: אז יש החלה הדרגתית.

ג'ודי וסרמן: הוא יקבע במקום איקס בשנה ראשונה או שניה, או בהיקף עסקים כזה שנה שניה שלישית.

ג'ודי וסרמן: כשאין חובה אין חובה.

סטניסלב שורצביין: זאת אומרת שאם מקדונלד לא ביקש לקבוע לגביו החלה בהדרגה - - -

ג'ודי וסרמן: הוא לא מבקש.

ג'ודי וסרמן: זה השר קובע.

ג'ודי וסרמן: למשל, כל המסעדות בשנה השניה.

דן אורנשטיין: זה לא פרטני, זה תקנות, זה צו.

שאול יהלום: בסדר.

שאול יהלום: עכשיו לנושא הבא.

שאול יהלום: הם אומרים: איך אתה יכול לקבוע תאריך יעד?

שאול יהלום: אנחנו קבעו בתוך החוק תאריך יעד בשנת 2020 של החלה מלאה.

שאול יהלום: הם אומרים: נניח שהשרים מתרשלים, אני לא בא לקראתם, אז זה יהיה על חשבון הזמן.

שאול יהלום: נניח שהם לא עושים תקנות ותכניות.

שאול יהלום: אבל מחר, הוועדה של ועדת עבודה ורווחה, תשב על העניין 4 שנים.

שאול יהלום: ובסוף תבואו אלינו בטענות עם תאריך יעד בגלל שהוועדה ישנה 4 שנים.

שאול יהלום: הם אומרים, אחד מהשניים - אם אתה מוריד את תאריך היעד ואתה כותב "מיום קבלת התקנות" אין להם בעיה.

שאול יהלום: אבל אם את משאירה את תאריך היעד, אז כמו שהגבלת את הממשלה שנה וחצי שנה את צריכה להגביל גם את הוועדה.

ג'ודי וסרמן: אתה יכול לחייב את הוועדה להתחיל לדון.

ג'ודי וסרמן: אתה לא יכול לחייב את הוועדה לאשר.

ג'ודי וסרמן: הרי הוועדה דנה - - -

שאול יהלום: למה אפשר לחייב את הממשלה לדון תוך שנה?

שאול יהלום: למה את לא אומרת השרים יתחילו להתקין תקנות?

שאול יהלום: למה את לא יכולה לחייב את הוועדה?

שאול יהלום: אם את רוצה את תאריך היעד, את צריכה להיות הגונה כלפי הממשלה.

שאול יהלום: את לא יכולה מצד אחד למשוך בוועדה שנתיים, ואחרי זה לתת תאריך יעד שהם צריכים לעשות.

סטניסלב שורצביין: אז לא לכתוב תאריך יעד אלא לכתוב: "11 שנה ממועד".

ג'ודי וסרמן: מדובר פרקי זמן ארוכים יחסית.

ג'ודי וסרמן: יש את השנה ומשהו לתקנות, יש עוד 6 חודשים לוועדה, יש אחר כך זמן לתקנות.

ג'ודי וסרמן: המחוקק הראשי לא יכול לחייב את הוועדה לאשר תקנות עד תאריך מסויים.

שאול יהלום: אם הוא יכול אז הוא לא מסכים לתאריך יעד.

שאול יהלום: אם את לא יכולה לחייב את הוועדה, איך את יכולה לחייב תאריך יעד?

שאול יהלום: הוועדה תשב 8 שנים ואח"כ תחייבי להוציא 2 מיליארד שקל ב-3 שנים.

ג'ודי וסרמן: ואם חייבת את הוועדה והוועדה מאשרת זה אומר שהשרים - - -

שאול יהלום: כן, הם ילכו לבית משפט ויגידו שהם לא אשמים.

שאול יהלום: אם הוועדה יושבת שנתיים והוא באמת דוחה את הכל ועובר על הסעיף בחוק עם התאריך, יקראו לו לבית משפט, הוא יגיד: התאריך הזה נקבע כי היה כתוב חצי שנה - - -

דן אורנשטיין: אם אני מבין מחבריי שההצעה היא לקבוע שזה תקופה מסויימת לאחר אישור התקנות בידי הוועדה, יכול להיות שזה מה שצריך לקבל.

שאול יהלום: לזה אני לא מסכים.

שאול יהלום: מה יותר חזק?

שאול יהלום: הוא אומר מיום סיום הוועדה חצי שנה תוכנית וביצוע.

שאול יהלום: מיום סיום האישור - - -

ג'ודי וסרמן: זה חוק כל כך מורכב, שמי שיפתח את החוק ידע בדיוק מתי התקופה מתחילה ומתי מסתיימת.

שאול יהלום: אז תסייגי את הוועדה לחצי שנה.

ג'ודי וסרמן: אתה לא יכול לחייב את הוועדה לאשר.

ג'ודי וסרמן: כי אתה מדבר על תקנות מאוד מורכבות שמובאות על ידי שרים רבים.

ג'ודי וסרמן: הוועדה דנה והוועדה מאשר.

ג'ודי וסרמן: אנחנו מכירים מקרים שהוועדה מאשרת תקנות והשרים לא חותמים על התקנות.

ג'ודי וסרמן: אז אישור הוועדה עדיין לא נותן לך את תחילת הדרך.

ג'ודי וסרמן: זה לא חוק שפורסם ומאותו יום אתה יכול לספור.

שאול יהלום: אבל אז האשמה תהיה על השרים.

שאול יהלום: אם את לא יכולה לחייב אז הם צודקים, אל תיתני להם תאריך יעד.

שאול יהלום: תגידי: "מסיום סיום האישור סופרים את החצי שנה ואת ה-11 שנה".

שאול יהלום: את צריכה לבחור בין לתת תאריך יעד ולהגביל את הוועדה לחצי שנה, ואז אם הוועדה מתאחרת אז זה אשמתה ואז יש להם אליבי, או שאת באה ואומרת שאת קובעת תאריכים ואז הוועדה תשב שנתיים, ואז זה יהיה 11 שנה מהשנתיים.

שאול יהלום: אני בעד הגבלת הוועדה.

ג'ודי וסרמן: אני חושבת שאי אפשר להגביל את הוועדה.

ג'ודי וסרמן: אתה לא יכול להגביל את הוועדה בזמן.

ג'ודי וסרמן: אנחנו מדברים על תקנות שמובאות לוועדה ועל דיונים שמתקיימים בוועדה.

ג'ודי וסרמן: זאת לא חקיקה שאתה אומר שהוועדה תסיים את הדיון ותאשר.

ג'ודי וסרמן: אתה מדבר על תקנות שגם אם הוועדה אישרה אותם, זה עדיין לא חוק, זה עדיין לא כתוב.

ג'ודי וסרמן: אתה לא יכול להגביל את הוועדה.

שאול יהלום: מה שייך אם זה חתום או לא חתום?

שאול יהלום: הוועדה תסיים את ע בודתה בתוך חצי שנה לפי לוח הזמנים שלנו.

שאול יהלום: זאת ההצדקה היחידה שלי לכתוב תאריך יעד.

שאול יהלום: או שתכתבי 11 וחצי שנה מיום סיום הוועדה.

שאול יהלום: גם לזה הם מסכימים.

שאול יהלום: אבל את לא יכולה לקבוע תאריך יעד בלי שהוועדה תשתולל, 5 שנים היא לא תאשר והם צריכים להנגיש ב-5 שנים?

שאול יהלום: מה את אומרת?

ג'ודי וסרמן: אמרתי לך את דעתי.

שאול יהלום: אני מבקש להגביל את הוועדה לחצי שנה.

שאול יהלום: עכשיו בעמודים 7 ו-9 הם מבקשים להשוות את התאריכים.

שאול יהלום: התאריכים מופיעים בנובמבר ובכל החוברת אנחנו אומרים שזה במאי.

סטניסלב שורצביין: כל החוברת אנחנו מדברם על הגבלה עד 1.5.2018.

סטניסלב שורצביין: משום מה בעמודים 7 ו-9 אתם מגבילים אותנו עד נובמבר 2017.

סטניסלב שורצביין: למה זה לא במאי 2018 כמו כל החוק.

סטניסלב שורצביין: אנחנו סופרים 11 שנה ממאי 2007 כמו שדיברנו.

סטניסלב שורצביין: אני מפנה ל-10ט(ג)(4).

ג'ודי וסרמן: קודם כל אנחנו מדברים על אפריל 2007, אישור תקנות נובמבר 2006, הגשת תוכניות אפריל 2007.

סטניסלב שורצביין: אבל כל החוק מדבר על מאי.

סטניסלב שורצביין: תמצאי מאי 2018 בהרבה סעיפים בחוק.

סטניסלב שורצביין: אני מסכים שיהיה גם אפריל, אבל למה את חוזרת ל-2017.

סטניסלב שורצביין: למשל בסעיף בריאות.

ג'ודי וסרמן: אולי טעינו בחשבון?

סטניסלב שורצביין: לא, זה צריך להיות , 2018 כי זה בדיוק החישוב.

שאול יהלום: זה בסדר?

ג'ודי וסרמן: כן.

שאול יהלום: בתאגידים מיינו שתי קבוצות: קבוצה אחת שאין שום אפשרות לבקש פטור, כמו משרדי ממשלה.

שאול יהלום: קבוצה שניה יכולה לקבל פטור רק מחוסר סבירות כלכלית תקציבית באישור הנציב.

שאול יהלום: יש שני מוסדות שהם מבקשים להעביר מהרשימה המוחלטת לרשימה של פטור, וזה רשות הטבע והגנים ורשות העתיקות ששם יכולים להיות מקרים שלא יהיה אפשרי.

סטניסלב שורצביין: אני מפנה לעמ' 12.

סטניסלב שורצביין: שם באמת יכול להיות שהעלויות יהיו חריגות.

דן אורנשטיין: צריך למחוק את זה מפה.

שאול יהלום: באיזה עמוד זה הפטור הכללי ומעבר חלופי?

דן אורנשטיין: בסדר – רשות שמורות הטבע ורשות העתיקות.

שאול יהלום: בעמ' 12 יש אפשרות לרשות פרטית לקבל פטור.

שאול יהלום: חלק מהפטור זה מעבר חלופי.

שאול יהלום: אפשר להסביר מה זה מעבר חלופי.

ג'ודי וסרמן: יש מקרים שהנציב או בית המשפט יקבע שנסיבות מתן פטור הוא עד כדי כך לא נכון ולא ראוי, שנכון יהיה לדרוש מהאיש לעבור למקום אחר נגיש.

שאול יהלום: נניח שהמעבר למקום אחר הוא נטל גדול מידי?

ג'ודי וסרמן: אז זה לא ייקבע.

שאול יהלום: איפה כתוב שגם בחלופי עדיין טענת נטל כבד מידי נמצאת גם במעבר חלופי.

ג'ודי וסרמן: יש כאן פטור אם מישהו הוכיח שמתקיימת ההוראה.

ג'ודי וסרמן: מי שמתקיימות אחת מעילות הפטור, נטל כבד מידי וכו', הוא חייב לבצע התאמה חלופית, אם נקבע לגביו, לרבות מעבר למקום אחר ככל שהן סבירות בנסיבות העניין.

ג'ודי וסרמן: זאת אומרת, הנגישות החליפית או המעבר למקום אחר יכול להיקבע רק אם הן סבירות בנסיבות העניין.

שאול יהלום: מה שאת אומרת הוא שהסבירות בנסיבות העניין היא גם חלופית.

ג'ודי וסרמן: בוודאי.

דן אורנשטיין: אם כבר נקבע פטור של נטל כבד מידי אז ברור שהחלופה מהווה דבר שהוא מטיל פחות נטל.

דן אורנשטיין: זאת המשמעות מבחינה הגיונית.

דן אורנשטיין: לפי ה עמדה של היועצת המשפטית, שהתקבלה, זה לא דבר ערטילאי אלא או שהחלופה הזאת נקבעה בתקנות או שהנציבות קובעת את החלופה הזאת.

שאול יהלום: עדיין בחלופה הזאת גם שיש לו נטל כבד מידי.

ג'ודי וסרמן: אלמנט הסבירות, זה כתוב.

סטניסלב שורצביין: זה ברור אבל אני רוצה לחדד.

סטניסלב שורצביין: כמו שאני קורא את זה, מי שיש לו פריבילגיה ללכת לנציבות לטעון לנטל גדול מידי, הנציבות משתכנעת אבל לא פוטרת אותו אלא אומרת שהוא חייב בדברים חלופיים.

סטניסלב שורצביין: עכשיו בודקים מהם הדברים החלופיים: או לפי סעיף 19 יג או מעבר.

סטניסלב שורצביין: אני רוצה שיהיה כתוב מפורשות שהנציבות יכולה לתת פטור.

סטניסלב שורצביין: כרגע אומרים שגם אם ביקשת פטור, אין לך פטור אלא עושים חלופי.

סטניסלב שורצביין: איך עושים חלופי?

סטניסלב שורצביין: ככל שניתן על פי תקנות, ככל שניתן על פי סעיף, אבל איפה כתוב שניתן לתת פטור סופי?

ג'ודי וסרמן: הנציב יכול לתת פטור מלא, פטור חלקי - - -

סטניסלב שורצביין: אז שיהיה כתוב.

שמואל חיימוביץ: לגבי מה אתה מבקש את הפטור.

סטינסלב שורצביין: נטל כבד מידי.

שמואל חיימוביץ: אתה מדבר על המקומות הציבוריים, זה הגיוני?

סטניסלב שורצביין: אם יש בסוף איזה מקום נוסף - - -

שמואל חיימוביץ: יכולים להיות הרבה מקומות כאלה.

סטניסלב שורצביין: אז לגישתך אין פטור לחלוטין.

סטניסלב שורצביין: אז למה עשינו את הסעיף?

דן אורנשטיין: במהלך הדיונים הרבים שקיימנו, חשבנו שיהיה משהו שנקרא פרה-רולינג, תהיה החלטה ברורה של גורם מסויים – לעניין הזה הנציב.

דן אורנשטיין: יש לנו את זה במקומות אחרים בחוק הזה שמהנדס ממש נותן פטור או הנציב נותן פטור.

דן אורנשטיין: לאור שיקולים של בירוקרטיה, שאתם העליתם, לא הלכנו בכל הצמתים להחלטה ברורה של הנציבות.

דן אורנשטיין: מה שיש במקרים כאלה של בניה קיימת ושל שירות, לעומת בניה חדשה, זה פניה לנציבות בשאילתה ואז הנציבות נותנת תשובה שהיא הגנה אם תהיה תביעה בבית משפט.

דן אורנשטיין: זה קצת פחות נוקשה מהחלטה.

דן אורנשטיין: עכשיו זה עניין של מדיניות.

דן אורנשטיין: אפשר לקבוע שהתשובה שהנציבות נותנת היא תשובה שאין ספק לגביה שהיא מחייבת ולא רק הגנה בבית משפט, אם זה מתבקש.

סטניסלב שורצביין: הבנתי את מה שאתה אמרת אבל זה לא מה שאני מחפש.

סטניסלב שורצביין: אני מחפש מקום בחוק שאומר שהנציבות יכולה לפטור.

סטניסלב שורצביין: תראו לי את הסעיף.

דן אורנשטיין: זה תשובה לשאילתה.

סטניסלב שורצביין: זה שהנציבות תכתוב, אם תבוא אלי ואני אשקול - - -

דן אורנשטיין: במקום לקבוע שבמקום שזאת תהיה תשובה לשאילתה, זאת תהיה ממש החלטה.

דן אורנשטיין: מבחינת הניסוח זה לא שינוי גדול.

דן אורנשטיין: זה משנה את הסטטוס.

דן אורנשטיין: השאילתה קבועה בסמכויות הנציב, סעיף 19 מד.

דן אורנשטיין: "(א) כל אדם רשאי לפנות לנציב בבקשה לקבל מידע".

סטניסלב שורצביין: על מה המידע?

דן אורנשטיין: (ב)(2) זה הסייגים.

דן אורנשטיין: יש לזה גם השלכות מבחינת התפקוד של הנציבות.

דן אורנשטיין: 19 יג זה הסעיף של הפטורים הפרטניים.

דן אורנשטיין: יש לזה השלכות גם לגבי התפקוד של הנציבות.

דן אורנשטיין: זה דבר אחד לתת מידע ולקבל הגנה על כך בבית משפט, וזה דבר אחר, ממש לקבל החלטה מאת הנציבות.

סטניסלב שורצביין: איפה כתוב שהתשובה הזאת היא הגנה גם לעתיד?

דן אורנשטיין: זה לא כתוב.

דן אורנשטיין: זאת המשמעות המשפטית של הדבר הזה, להערכתנו.

דן אורנשטיין: בכוונה, לא יצרנו בשלב הזה של החקיקה, וגם במהלך הדיונים הרבים בחקיקה בתאום עם משרד האוצר, לא רצינו יותר מידי בשלבים הראשונים של החתימה - - -

סטניסלב שורצביין: אני מבין את ההגיון.

סטניסלב שורצביין: אני מציע שנקבע במקום אחר, לא אגב שאילתא, שהנציבות יכולה, כשפונים אליה בחוסר סבירות כלכלית - - -

דן אורנשטיין: בחוסר סבירות כלכלית זה כתוב שיש החלטה של הנציב.

דן אורנשטיין: אבל בקשר - - -

סטניסלב שורצביין: כשיש פניה לנציבות על סבירות כלכלית, הנציבות יכולה לחייב בהנגשה חלופית או לפטור.

סטניסלב שורצביין: איפה זה כתוב?

ג'ודי וסרמן: יש סמכות אינהרנטית.

ג'ודי וסרמן: שאדם יש לו סמכות לתת פטור, יש לו סמכות לתת פטור מלא, יש לו סמכות לא לפטור, ויש לו סמכות לתת פטור חלקי.

ג'ודי וסרמן: ישנו סעיף 19יד שמדבר על התאמות חלופיות, זה מעין פטור חלקי.

ג'ודי וסרמן: כלומר, אל תתקין מעלית, תתקין רמפה, אל תעשה מעלית תעשה מעלון.

ג'ודי וסרמן: זה כתוב במפורש.

ג'ודי וסרמן: גם אם זה לה היה כתוב במפורש, זאת סמכות אינהרנטית שמישהו שהוא בר-סמכא לתת פטור או להכריע.

ג'ודי וסרמן: זה כתוב כל כך ברור.

סטניסלב שורצביין: לי זה לא כל כך ברור.

שאול יהלום: גם ג'ודי וגם אורנשטיין אומרים לך אותו דבר.

סטניסלב שורצביין: דן אומר לי שבמקום אחר, כשפונים בשאילתא והנציבות ענתה שאתה לא נחשב לגוף ציבורי, אז אתה יכול להשתמש בזה בבית משפט.

דן אורנשיין: תבחין בין שני מצבים:

דן אורנשיין: במצב שבעצם נוצר ביום יומיים האחרונים, אותו חסור סבירות כלכלית תקציבית, שזה נוגע למגזר הציבורי – פה נקבע מפורשות שזאת החלטה של הנציבות.

דן אורנשיין: לעומת זאת, אם אתה מדבר על המגזר הפרטי – המודל קצת שונה.

דן אורנשיין: יש פניה לנציבות בשאילתה, אתה מקבל את עמדת הנציבות ולדעתנו המשפטית זוהי הגנה בבית משפט.

דן אורנשיין: זאת לא החלטה ממש.

דן אורנשיין: אז יש פה שני מצבים: ממצב של פטור של חוסר סבירות כלכלית – וזה ממש אישור והחלטה, והנושא של נטל כב ד מידי לגבי מגזר פרטי פרופר – שזאת שאילתה.

סטניסלב שורצביין: אני שואל עוד פעם: יש בעיה לכתוב בסעיף 19 יד שיהיה כתוב "חלופי או לפטור".

ג'ודי וסרמן: זה מדבר על פטור, אנחנו נמצאים בפרק של סייגים.

שאול יהלום: הוא אומר שהפטור לא נותן אפשרות לפטור.

דן אורנשטיין: אין בעיה משפטית.

שאול יהלום: הוא אומר שהפטור לא נותן אפשרות לפתור.

שאול יהלום: הפטור יכול מקסימום להחליף המקום, אבל בשום מקום לא כתוב שהוא יכול לפטור לגמרי.

ג'ודי וסרמן: זה מהות הסמכות של הנציב בסייגים, זה כתוב.

ג'ודי וסרמן: 19 יג(ה) כל הסייגים.

דן אורנשטיין: הוא לא מדבר על העילות, הוא מדבר על הסמכות של הנציבות.

דן אורנשטיין: והסמכות היא אגב שאילתה.

דן אורנשטיין: אגב שאילתה נותנים מידע.

דן אורנשטיין: אם רוצים לומר שהנציבות ממש קובעת פטור, אז זה מה שקובעים בחוק.

ג'ודי וסרמן: יש לך ספק שהנציב רשאי לקבוע פטור?

סטניסלב שורצבין: כן.

שאול יהלום: אז להוסיף את זה.

שאול יהלום: ב-19יד "לרבות מעבר למקום אחר או פטור כללי".

ג'ודי וסרמן: זה ברור שיש לו סמכות לתת פטור.

ג'ודי וסרמן: כל הסימן הזה מדבר על פטורים.

ג'ודי וסרמן: אם הנציב ישתכנע שצריך לתת פטור ולא צריך לתת חליפי - - -

שאול יהלום: היועצת המשפטית טוענת במפורש זה נמצא בצורה אינהרנטית, אז זה נמצא.

סטניסלב שורצביין: מה שנמצא בצורה בצורה אינהרנטית הוא שאם פנו לנציבות הנציבות יכולה להגיד לעשות חילופי.

סטניסלב שורצביין: זה הדבר היחידי שמופיע.

ג'ודי וסרמן: הנציבות יכולה לתת פטור, לא לתת פטור או לתת חליפי.

סטניסלב שורצביין: אני לא רואה איפה זה כתוב.

סטניסלב שורצביין: את כל הזמן אומרת לי שהיא יכולה לתת חליפי וזה אומר שאם היא לא תיתן חליפי אז היא תוכל לתת פטור.

סטניסלב שורצביין: אבל זה לא כתוב בשום מקום.

שאול יהלום: איפה הפטור גם על סמך אפס?

דורית מורג: אפשר גם להעלות את העניין של מוסד ציבור שתקצוב הממשלה עולה על 30%?

דורית מורג: מה הכוונה עם כל מוסדות החינוך הנתמכים?

דן אורנשטיין: אני מציע שנלך דבר דבר.

ג'ודי וסרמן: השאילתה כוללת כמה דברים: סיווג המקום או השירות, ותכולת הסייגים.

ג'ודי וסרמן: זאת אומרת, קביעה של הנציב בעצם, האם יש פטור או אין פטור.

ג'ודי וסרמן: האם הסייג חל לגבי ה איש או המקום או לא חל.

דן אורנשטיין: בסעיף 19יד יש שורה של סייגים שרשומים.

דן אורנשטיין: אם הכוונה היא לומר שהנציבות תכריע בהם.

דן אורנשטיין: נגיד שמדובר בפטור של נטל כבד מידי, והיא לא רק נותנת מידע אגב שאילתה אלא נותנת החלטה, שזה פטור - - -

ג'ודי וסרמן: אבל לא רצינו את זה.

ג'ודי וסרמן: המטרה היא לעודד אנשים לפנות לנציב בשאילתה ולקבל מידע.

ג'ודי וסרמן: זה חוק חדש וחדשני.

ג'ודי וסרמן: אנשים רוצים לקבל מידע.

ג'ודי וסרמן: האם אני נמצא במקום ציבורי או לא?

ג'ודי וסרמן: אני חייב בהנגשה או לא חייב?

סטניסלב שורצביין: אני מסכים, לכן זה לא צריך להיות בשאילתה.

שאול יהלום: מה אכפת שב-19יד יהיה כתוב: "פטור כללי"?

ג'ודי וסרמן: זה מופיע בסעיף הקודם.

שאול יהלום: זה הופיע בשאילתה, זה לא סעיף קודם.

שאול יהלום: שני שני דברים שונים.

שאול יהלום: אדם לא פנה בשאילתה ולא בצו.

שאול יהלום: הוא בא לנציבות ומתלונן שיש מקום שהוא לא בסדר.

שאול יהלום: הוא אומר שזה לא בסדר כי זה עולה 3 מיליון שקל וגם לעבור למקום חלופי עולה 8 מיליון שקל.

שאול יהלום: אז הוא אומר: בנסיבות האלה פטור.

שאול יהלום: איפה זה כתוב שהוא יכול להגיד לו ש"בנסיבות האלה – פטור".

דן אורנשטיין: אי אפשר גם לפנות ולקבל מידע וגם לקבל החלטה.

דן אורנשטיין: צריך להחליט אם אתה מבקש מידע או החלטה.

שאול יהלום: החלטה לקבל פטור מנטל כבד מידי, איפה זה כתוב?

דן אורנשטין: אם זאת הכוונה, אז צריך לחזק את זה.

ג'ודי וסרמן: אז מבטלים את השאילתה?

שאול יהלום: לא.

ג'ודי וסרמן: אז אדם יחליט הוא הוא רוצה שאלה או רוצה החלטה, זה לא טוב.

שאול יהלום: צריך להיות מובן שבסמכות הנציבות לתת פטור מלא.

דן אורנשטיין: אדוני היושב-ראש.

דן אורנשטיין: קח נושא מסויים כמו נטל כבד מידי.

דן אורנשטיין: אתה לא יכול גם לקבל מידע וגם לקבל החלטה.

דן אורנשטיין: אתה צריך לקבל החלטה מה זה יהיה.

ג'ודי וסרמן: או שזה מידע או שזה מחייב, אחד מהשניים.

שאול יהלום: אני מדבר על המחייב.

שאול יהלום: שהנציבות יכולה לתת פטור כללי מטעמי נטל כבד מידי.

שאול יהלום: זה כתוב?

שאול יהלום: כמו שכתוב שהיא יכולה חלופי, היא יכולה לתת נטל כבד מידי.

שאול יהלום: גם במקרה נוראי, שהחלופי גם עולה הרבה כסף - - -

דן אורנשטיין: אפשר לכתוב שכל הדברים הרשומים ב-19יד זה החלטה של הנציבות.

שאול יהלום: טוב, צריך להיות שם פטור כללי, זאת אחת מהאפשריות.

שאול יהלום: או.

שאול יהלום: קיי.

שאול יהלום: עמודים 17,18,19.

יפתח ברמן: במוסדות על-תיכוניים, בעמ' 15 סעיף 19כט(3): "(3) לעניין מוסד על תיכוני התאמת הנגישות מטילה נטל כבד מידי".

יפתח ברמן: אנחנו מבקשים בעצם לכלול כל מוסד שהוא לא תוקצב שכן יוכל לפנות בבקשה של נטל כבד מידי.

יפתח ברמן: למה אנחנו לא אומרים לעניין מוסד על תיכוני שאינ מתוקצב?

ג'ודי וסרמן: כי ההחלטה אתמול היתה על שלוחות ועל מוסדות השכלה מקצועיים וטכניים.

דורית מורג: אני רוצה לחדד את השאלה: האם אתם מדברים על מוסדות מתוקצבים?

דורית מורג: יש הרבה מאוד מוסדות מתוקצבים מעל ל-30% אחוז.

דורית מורג: הם לא יוכלו לטעון נטל כבד מידי, כל אלה שמקבלים תמיכה מהמדינה - - -

שאול יהלום: הם לא יוכלו לטעון נטל כבד מידי, רק חוסר סבירות כלכלית תקציבית.

דורית מורג: אם הם מתוקצבים רק ב-30% יהיה להם קושי.

דורית מורג: יתכן והם כן יתגלו להם קשיים כלכליים.

שאול יהלום: אז זה חוסר סבירות כלכלית תקציבית.

שאול יהלום: אם הם מתמוטטים זה הדבר היחיד שהם יכולים לטעון, ולא שום דבר אחר.

שאול יהלום: הם חייבים, כל המוסדות שהמדינה עוזרת להם, מעל 30 אחוז ומעלה חייבים בהנגשה ולא יוכלו לטעון.

שאול יהלום: אנחנו ממשיכים בעמ' 17, סעיף 19לג (1) כתוב בניין מרכזי, להוסיף "בניין מרכזי אחד".

שאול יהלום: אותו דבר בעמ' 18 סעיף לד(ב)(1).

שאול יהלום: נחזור לעמ' 17 כתוב "התקנת תא שירותים אחד לשני המינים", תא אחד לגברים ותא אחד לנשים.

שאול יהלום: בעמ' 18 כשמדובר על "פרטני" אז אותו דבר.

שמואל חיימוביץ: לגבי השירותים, היו פניות אלינו שלפעמים בן הזוג עוזר לאדם עם מוגבלות ולא נוח לו להיכנס לאחד האגפים אלא דווקא עדיף תא משותף.

שמואל חיימוביץ: למשל סייעת שעוזרת דווקא לבן.

שאול יהלום: אם אמא נכנסת עם הבן שלה בן 4 לא מוציאים אותה.

שאול יהלום: אנחנו רוצים לשמור על הצניעות, במקרה הצורך יכנסו שניהם לאותו תא.

דוד פילזר: הכוונה היא איפה שעושים תא נפרד, לא בתוך השירותים של הגברים והנשים, אז אפשר שרותים שמשמשים את שני המינים.

דוד פילזר: לפעמים זה פתרון עדיף.

דוד פילזר: זה גם יותר כלכלי וזה גם לכבודם של האנשים.

שאול יהלום: אבל זה אותו גודל, נכון?

שאול יהלום: אנחנו קובעים אחד ואחד.

שאול יהלום: במקום, אם מנהל בית הספר ירצה, אז הוא יעשה מה שהוא רוצה.

שאול יהלום: החוק אומר איך להתקין לא איך להשתמש.

שאול יהלום: עכשיו עמ' 19, מי מגיש את היתר הבניה?

סטניסלב שורצביין: סעיף לד(2).

ג'ודי וסרמן: הוספנו בעלויות.

שאול יהלום: אני מבקש להכניס את העניין שבכל רגע צריך להיות מכרז נגיש לעיריה.

ג'ודי וסרמן: אמרו שזה חסר תועלת.

דן אורנשטיין: מה זה אומר?

דן אורנשטיין: מה יכתבו בהנחיות האלה?

דן אורנשטיין: אנחנו לא רוצים לכתוב סתם הוראות בחקיקה שאי אפשר לבצע אותם.

דן אורנשטיין: המענה ניתן על ידי אותה הוראה מבחינת חובת המכרז.

שאול יהלום: זה מענה ניתן וזה פטור.

שאול יהלום: אבל אני צריך שכל שעה עם יד על הדופק לכל הבעלויות יהיה - - -

ג'ודי וסרמן: משרד הפנים מתקשר וכל מי שחייב - - -

שאול יהלום: אני חייב חובה כפולה – משרד הפנים ועל הבעלויות.

דן אורנשטיין: לא צריך את זה.

שאול יהלום: אבל אם משרד הפנים מתרשל?

שאול יהלום: אז אין חובה על הבעלויות שיהיה להם בכל רגע מכרז נגיש.

דן אורנשטיין: יש חובה עליהם לדאוג להנגשה.

יפתח ברמן: יש לי הצעת פשרה, שהחובה המתמשכת תחול על משרד הפנים.

ג'ודי וסרמן: משרד הפנים צריך להתקשר ובכל שעה יהיה מכרז שכל גוף יוכל להשתמש במי שזכה במכרז.

שאול יהלום: ואם משרד הפנים מתרשל?

ג'ודי וסרמן: ואם מישהו לא ינגיש?

ג'ודי וסרמן: ואם לא יקיימו את החוק?

ג'ודי וסרמן: הוא חייב.

דן אורנשטיין: אני חושב שיש גבול.

שאול יהלום: או.

שאול יהלום: קיי, בסדר.

יפתח ברמן: לגבי הסייפה של סעיף 19לד1(ב): "התקשר גוף לפי סעיף זה יצא ידי חובתו לפי כל דין המחייב התקשרות במכרז".

דן אורנשטיין: זה מה שיושב-הראש רצה.

דן אורנשטיין: לדעתנו המשפטית אין צורך בזה.

ג'ודי וסרמן: אפשר למחוק את השורה זאת.

שאול יהלום: לא מוחקים.

יפתח ברמן: אתה אומר שהרשות המקומית רשאית לבחור - - -

ג'ודי וסרמן: היא רשאית להתקשר עם מישהו אחר או עם המכרז.

שאול יהלום: הרייני להודיעכם שמשרד האוצר הודיע לי שהם לא מסכימים לנושא של הוועדה לביטוח והם הגישו הסתייגות.

סטניסלב שורצביין: לפני כן ב-19לד2 "הבעלויות צריכות להגיש את התכניות".

סטניסלב שורצביין: חצי שנה זה לא זמן מספיק כדי להגיש את זה.

סטניסלב שורצביין: יכול להיות שרשות מקומות צריכה להגיש 100 תוכניות.

ג'ודי וסרמן: אבל התקנות זה בעוד שנה וחצי, זה לא ממחר עוד חצי שנה.

סטניסלב שורצביין: מה זה קשור?

סטניסלב שורצביין: הבקשה תוגש תוך 6 חודשים מיום התקנות התקנות?

סטניסלב שורצביין: אני צריך לדעת איזה תוכנית להנגיש.

סטניסלב שורצביין: חצי שנה זה לא מספיק.

סטניסלב שורצביין: אני רשות מקומית, יש לי 100 בתי ספר.

סטניסלב שורצביין: אני צריך להגיש עכשיו 100 תוכניות.

סטניסלב שורצביין: למה חצי שנה?

סטניסלב שורצביין: למה אי אפשר לתת להם יותר זמן?

שאול יהלום: או.

שאול יהלום: קיי, שנה.

שאול יהלום: הלאה, מה לגבי הטרדה מינית?

ג'ודי וסרמן: 25 עובדים.

שאול יהלום: אז גם פה.

שאול יהלום: עמ' 35 "עדכון קנסות כל חודש".

שאול יהלום: במקום כל חודש, כל שנה.

ג'ודי וסרמן: בסדר.

דן אורנשטיין: זה נוסח שקבוע בקשר לפיצוי, זה מופיע בכל החוקים.

שאול יהלום: בסדר, זה פעם בשנה.

סטניסלב שורצביין: אני לא מכיר עוד חוק שזה מתעדכן כל חודש.

דן אורשטיין: יש את זה בחוק איסור אפליה, חוק להטרדה מינית.

סטניסלב שורצביין: יש בעיה עם זה, אין כמעט אינפלציה.

שאול יהלום: עמ' 40 איפה שכתוב "מקום תעסוקה" שיהיה כתוב "מרכז תעסוקה".

שאול יהלום: מה עם מקלטים?

סטניסלב שורצביין: עמ' 55.

סטניסלב שורצביין: 14ד(ב), התיקון לחוק הג"א.

סטניסלב שורצביין: במקום 1.11.2006 אמרנו הכל מתחיל חצי שנה מהתאריך הזה.

ג'ודי וסרמן: יש היתר ולוקח זמן עד שמתחילים לבנות.

ג'ודי וסרמן: אז אם ההיתר ניתן ב-2006 זה ייבנה ב-2007.

דן אורנשטיין: זה צריך לפי מה שכתוב בחוק התכנון והבניה.

סטניסלב שורצביין: לא סתם קבענו את התאריכים האלה.

דינה פלדמן: מה הכוונה במקום תעסוקה?

דינה פלדמן: מרכז תעסוקה לאנשים עם מוגבלות, או לילדים או לקשישים?

דן אורנשטיין: כל זה כפוף להגדרה של למקום ציבורי שאומר שמה שמופיע בחוק מיועד לציבור או לחלק בלתי מסויים ממנו, זה הניסוח.

שאול יהלום: אם תצייני מקום תעסוקה אז לא צריך לכתוב כלום: זה גם בית מלון, גם בית מפלגה וזה הכל.

דן אורנשטיין: כל מקום זה מקום תעסוקה, לא התכוונו לזה.

דינה פלדמן: אני טוענת שבמקומות תעסוקה, במפעלים גדולים, יש מקומות ציבוריים.

דן אורנשטיין: כתוב: "מקום ציבורי הוא מהמקומות המפורטים בתוספת שמיועד לציבור או לחלק בלתי מסויים ממנו".

דורית מורג: ההערות מתחלקות לשני חלקים.

דורית מורג: אחד לגבי תיקונים שהעברנו לג'ודי – בכל מקום שכתוב "מוסדות חינוך" צריך לכתוב "בעלות".

דורית מורג: יש כאן הרבה יותר מקומות ממה שהערנו.

ג'ודי וסרמן: אז תעבירו.

דורית מורג: למשל בעמ' 14 כל מקום שכתוב "מוסדות על תיכוניים" צריך להיות כתוב "בעלויות על מוסדות על תיכוניים".

דורית מורג: למשל 19כח עמ' 14, 19 ל'.

דורית מורג: נתנו לך הערות לגבי 19לב ולא צריך לחזור על זה.

דורית מורג: הערות עקרוניות: אנחנו רוצים לדבר על העניין של נטל כבד מידי.

דורית מורג: העדר הפטור לגבי מוסדות חינוך ולגבי מוסדות מתוקצבים, זה יכול להיות מוסדות תרבות, ישיבות הם מוסדות על-תיכוניים מתוקצבים, כל אלה לא יוכלו לטעון נגד המדינה.

דורית מורג: זה שיהיה ברור.

דורית מורג: אנחנו חושבים שזה גורף מידי.

שאול יהלום: מה את רוצה?

שאול יהלום: שתלמיד עם כסא גלגלים לא יוכל להיכנס?

איילת מלקמן: הבעיה היא לא כל כך בגישה הפיזית.

איילת מלקמן: בעיה הרבה יותר חמורה בהנגשה.

שאול יהלום: אז ילד עיוור לא יכול, או תלמיד חרש?

איילת מלקמן: השאלה היא במה?

איילת מלקמן: השאלה אם בכלל אף פעם לא יהיה פטור?

איילת מלקמן: גם במקרה שיש באמת סיבה תקציבית - - -

שאול יהלום: את זה תקבע השרה בתקנות.

איילת מלקמן: אם הבנתי נכון מהסעיפים, לא מאפשרים פטור מסיבות כלכליות תקציביות או נטל כבד מידי, הם לעולם לא יחולו על משרדים רשמיים והם גם בעצם לא יחולו על מוסד מתוקצב.

איילת מלקמן: אני מדברת על מוסדות חינוך ועל מקרה שבאמת תהיה סיבה כלכלית מוצדקת.

שאול יהלום: אין לנו.

דוד פילזר: אם הבניין עומד לצאת משימוש תוך כמה שנים.

שאול יהלום: לא נכתוב פטורים שאחר כך יכנסו בהם כל מיני עכברים - אין פטור.

שאול יהלום: מערכת החינוך צריכה להיות נגישה לכל אנשים עם מוגבלות.

דורית מורג: עדיין אנחנו חושבים שיהיו מקרים שהנטל באמת יהיה כבד ויצטרכו לטעון נטל כבד מידי והחוק מונע את זה.

דורית מורג: גם לגבי המוסדות המתוקצבים או המתוקצבים באחוז נמוך יחסית, שזה מגוון מאוד מאוד רחב.

דורית מורג: החובה של נגישות עד הוק להורים, זה בהחלט נושא שהוא חדש יחסית וידענו עליו רק אתמול.

דורית מורג: מבחינה עקרונית אין לנו בעיה להנגשה פרטנית לילדים, אבל פרטנית להורים עד הוק, היא נטל מאוד כבד.

שאול יהלום: אבל אתם מקבלים תקצוב בשביל זה.

שאול יהלום: על זה סוכם עם האוצר.

שאול יהלום: שילמנו על זה.

שאול יהלום: בשנות פריסה.

דורית מורג: השנות פריסה זה לא עד הוק.

שאול יהלום: זה כן.

שאול יהלום: עד-הוק כדי להכניס את ההורים, שילמנו בשנות פריסה.

שאול יהלום: משרד האוצר, בדיונים קיבל על עצמו לתקצב גם הורים, אחרי ויכוח גדול תמורת פריסה גדולה יותר של החוק ל-12 שנה.

דורית מורג: אם הבנתי נכון, ההנגשה של עד-הוק לגבי הורים, אין פריסה לגביה.

דן אורנשטיין: יש שני דברים: יש הנגשה מראש מאוד בסיסית שהיא 12 שנה ויש הנגשה עד הוק פר תלמיד ופר הורה.

דורית מורג: לכן הנגשה עד הוק פר הורה, אין לגבי פריסה.

דורית מורג: לכן אני אומרת שזה נטל כלכלי, תקציבי

שאול יהלום: אבל את זה האוצר קיבל על עצמו.

שאול יהלום: זה ודאי לא צריך להדאיג אותך.

דורית מורג: אם האוצר קיבל על עצמו, אנחנו מבקשים את הבקשה, שאותה כבר ביקשתי אתמול, שבחוק יקבע שיהיה סעיף תקציבי נפרד.

דורית מורג: הבאנו את חוק "ארוחה יומית לתלמיד" מ-2004 ששם נקבע סעיף כזה בחוק.

דורית מורג: כתוב: "זכאותם של תלמידים במוסדות חינוך לארוחה יומית, על פי חוק זה, תהיה מתקציב שנתי שיוקצב לכך בתוכנית נפרדת בסעיף תקציב משרד החינוך, התרבות והספורט, בחוק התקציב השנתי.

דורית מורג: לעניין תוכנית והגדרתה בחוק התקציב, יהיה סעיף כזה מפורש בחוק".

דורית מורג: אנחנו מאוד היינו מעוניינים, וזאת גם בקשת השרה, שייקבע סעיף כזה בחוק.

דורית מורג: אנחנו חושבים שלצורך השקיפות התקציבית בעניין הזה הוא מאוד יכול להועיל לנו.

סטניסלב שורצביין: את מדברת רק על הורים?

דורית מורג: לא, אני מדברת בכלל, על הכל.

סטניסלב שורצביין: עד היום זה לא היה .

סטניסלב שורצביין: הנגשתם עד היום עד-הוק - - -

דורית מורג: עד היום זה לא היה , לא הנגישו להורים.

סטניסלב שורצביין: מה זה משנה למי מנגישים להורים או לילדים?

שאול יהלום: נציג את בקשתכם בפני האוצר.

דורית מורג: אנחנו חושבים שזה מאוד יועיל וגם יכול להרגיע אותנו משום שהנושא של ההורים הוא נעלם.

דבי סולו: אני רוצה להעיר לגבי סעיף 19לד1.

דבי סולו: בדיון הקודם דיברנו על כך ששר הפנים יקבע הוראות לגבי קביעת ההליך שבו ייקבע המכרז המשותף, מכרז מסגרת.

דבי סולו: הסעיף הזה שונה וכעת על שר הפנים לקבוע את המכרזים בעצמו.

דבי סולו: שר הפנים לא ערך עד היום מכרזים בשום תחום שהוא, לגבי הרשויות המקומיות.

דבי סולו: הוא לא ערוך לבצע מכרזים עבור הרשויות המקומיות.

דבי סולו: אנחנו חושבים שזה לא נכון להטיל עליו את העניין הזה.

דבי סולו: שר הפנים הוא מנחה, הוא גוף שמנחה את הרשויות המקומיות איך לעבוד, אין לו את היכולת לערוך את המכרז עבור הרשויות המקומיות שהן רשויות אוטונומיות ויש להן בסיס התקשרות משל עצמן.

שאול יהלום: הוא צריך ליצור מכרז שאומר שיש 5 קבלנים, שהרשות המקומית יכולה לפנות אליהם.

שאול יהלום: כמו שעושה את זה החברה הכלכלית של מרכז השלטון המקומי.

שאול יהלום: באה רשות מקומית ולוקחת או לא לוקחת.

סטניסלב שורצביין: משרד הפנים או כל משרד ממשלתי, בדרך-כלל לא מוציא מכרזי פול.

סטניסלב שורצביין: מכרזי הפול היחידים, אם בכלל מוציאים אותם, הם מכרזים של החשב הכללי.

סטניסלב שורצביין: במקרה הזה, אנחנו לא רוצים להעביר את האחריות מהשלטון המקומי, אנחנו עדיין רוצים להשאיר את זה שם.

סטניסלב שורצביין: יכול להיות שצריך להטיל את זה על הרשויות המקומיות.

דן אורנשטיין: הם לא מאוגדים.

דן אורנשטיין: זאת עמותה.

שאול יהלום: אתה מוכן שהחשב הכללי יכול לערוך את המכרזים?

סטניסלב שורצביין: אני אבדוק.

שאול יהלום: אני מציע שתבדוק ותודיע.

שאול יהלום: אם אתה חושב שהחשב הכללי יכול להוציא מכרזים, אני בהחלט חושב שזאת החלטה יותר טובה.

סטניסלב שורצביין: לדעתי הרשות המקומית - - -

שאול יהלום: לא.

שאול יהלום: ניתן לחתול לשמור על השמנת.

שאול יהלום: היא יכלה לעשות את זה היום.

סטניסלב שורצביין: היא לא היתה מחוייבת בחוק.

שאול יהלום: זה לא הולך ככה.

שאול יהלום: אם צריך להקים 8 פירים, אף קבלן רציני לא יילך.

שאול יהלום: אבל אם אני עושה את זה בשביל 100 רשויות מקומיות, כדאי לי, סולל בונה, ללכת למכרז.

סטניסלב שורצביין: אני מסכים איתך, רק מי שצריך לעשות את זה זה השלטון המקומי עצמו.

שאול יהלום: לא, אני לא יכול לסמוך עליו.

שאול יהלום: מולי עומדת ממשלה.

סטניסלב שורצביין: אני לא חושב שאני כשלטון מרכזי יכול להוציא בשבילם מכרזים.

שאול יהלום: למה לא?

שאול יהלום: אתה לא יכול מצד אחד להוריד את החינוך לעד-הוק ולמכור לי שנעשה כל מיני דברים לטובת הצמצום של הזמן.

שאול יהלום: בסוף כשיש את הפתרון שהממשלה תעשה מכרז, אתה אומר לי לא.

שאול יהלום: אז בא נעשה הנגשה כללית.

סטניסלב שורצביין: בוא נטיל אחריות אישית על אותם רשאי רשויות, על אותם גזברים.

דן אורנשטיין: אתה מציע דברים שהם לא בדוקים משפטית.

שאול יהלום: אתה מסכים שנחליט שהחשב הכללי - - -

דבי סולו: אנחנו חושבים ששום משרד ממשלתי לא צריך לעשות מכרזים, לא הטלתי את זה על אף אחד אחר.

שאול יהלום: הישיבה נעולה.