ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 75, 2003-09-03 11:00

אילן שלגי: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אילן שלגי: אנחנו דנים בתוכנית הנוגעת למעבר לחמישה ימי לימוד.

אילן שלגי: היום אנחנו נדון בהיבט המשפטי של הנושא, מאחר והסתבר לי כי לא ניתן לעבור למתכונת של חמישה ימי לימוד, ללא אישור של ועדת החינוך והתרבות של הכנסת, וזאת לאחר היוועצות בוועד החינוך ובמועצה לחינוך דתי.

אילן שלגי: לפי בקשתי, קיבלנו כללים שהתבררו בישיבה האחרונה ככללים ללא לבוש משפטי, ולכן אחרי הערות מעטות שהיו בוועדה הזו, ביקשנו להחזיר אותם אלינו בנוסח שאפשר יהיה לאשר אותו.

אילן שלגי: אחרי תזכורות, קיבלנו את הנוסח בצררוף מכתבה של שרת החינוך.

אילן שלגי: המכתב מדבר על כך שזו טיוטה.

אילן שלגי: הפסקה האחרונה אומרת: "אשר לוועד החינוך שציינת, אנחנו מצויים בשלבים האחרונים של מינויו".

אילן שלגי: כלומר, אין היום ועד חינוך.

אילן שלגי: כנראה שאין כבר 10 שנים ועד חינוך.

אילן שלגי: המשך המכתב: "עם השלמת ההליך נביא בפניו את הנושא במסגרת הליך ההיוועצות המחייב אותנו".

אילן שלגי: עדיין אינני יודע מי הוא ועד החינוך ומי היא מועצת החינוך הדתית, אך לאחר שיוועצו בהם, יכול להיות שגם אנחנו נרצה לשמוע את דעתם.

אילן שלגי: כדי שלא נחטא באי הבנה שמה שנשלח לנו הוא דבר מוגמר, אז קיבלנו מכתב נוסף ממשרד החינוך למחרת, 26.08.2003, שאומר שתקנות טרם קיבלו את אישור משרד המשפטים.

אילן שלגי: אני לא מצאתי כי על פי החוק צריך את אישורו של משרד המשפטים, אך אני מבין כי משרד החינוך רוצה כי משרד המשפטי גם הוא יהיה שותף להליך של ניסוח הכללים שאנחנו מתבקשים לאשר.

אילן שלגי: מדובר פה בנושא מערכתי מאוד משמעותי.

אילן שלגי: אנחנו יודעים כי הוא קורה בכמה יישובים בארץ, ולכן סברנו כבר בחודש מאי, כי מן הראוי שהדבר ייעשה כדין, אחרי שהנושא נבחן וגם הכנסת אישרה אותו.

אילן שלגי: אנחנו נמצאים בסיטואציה שאנחנו עדיין לא יכולים לאשר את הכללים, ומצד שני ההליך תופס תאוצה.

אילן שלגי: לדעתי, אם מישהו שזה לא מוצא חן בעיניו יפנה לבג"צ, הוא יעצור את התהליך.

אילן שלגי: אנחנו לא צריכים למנוע ממשרד החינוך ומהמערכת, אם היא מוצאת לנכון בצורה כזו לנהל את העניין, לנהל אותו.

אילן שלגי: אנחנו יודעים כי עוד לפני הניסוי הזה שהציגו לנו לאחרונהב יש כבר מעבר לחמישה ימי לימוד במקומות, כמו אריאל ונשר.

אילן שלגי: אבי קמינסקי שלח לי אתמול פירוט נוסף, ומתברר כי גם במקומות, כמו נווה מונוסון, מועצה מקומית רמות נגב, ערבה תיכונה ובית ספר בליך ברמת גן, מתקיים המעבר הזה.

אילן שלגי: יכול להיות שיש מקומות נוספים, שלא פורטו כאן.

אילן שלגי: אני יכול לומר, אם זה לא מובן מדברי היום ובמקרים אחרים, אני בעד המעבר לחמישה ימי לימוד, אך אני בעד מעבר מסודר כחוק.

אילן שלגי: אני מבקש מסמנכ"לית המשרד לספר לנו מה קורה, ואיך הם מתכוונים לנהל את הניסוי.

לאה רוזנברג: אנחנו נכנסים לניסוי הזה בדחילו ורחימו, מפני שהוא מאוד משמעותי ויש בו פנים לכאן ולכאן.

לאה רוזנברג: כל הטענות שתומכות בעד ההליך הזה, אנחנו יכולים גם להציג אותם גם כסכנות שיש במהלך הזה.

לאה רוזנברג: הסיבה העיקרית שבגללה אני חושבת שצריך להיכנס למהלך הזה, היא שיש תהליכים חברתיים שלא תלויים במשרד החינוך או מערכת החינוך, אלא הם תהליך חברתי של מעבר המשק לחמישה ימי לימודים.

לאה רוזנברג: זהו לא תהליך שקורה רק במדינת ישראל.

לאה רוזנברג: סוף סוף מזהים תהליך חברתי, ואומרים שכאשר ייכנס אליו משרד החינוך ומערכת החינוך, אנחנו נדע באיזה כללים ניכנס מראש.

לאה רוזנברג: אני רואה בכך את ההזדמנות לעשות את זה נכון.

לאה רוזנברג: מראש אמרנו כי אנחנו הולכים לקראת שנת ניסוי, כדי לעשות מחקר, הערכה ובקרה על הניסויהזה כדי להפיקה לקחים ולשכלל את זה בעתיד.

לאה רוזנברג: אנחנו פנינו לכל המועצות האזוריות ולמנהלי מחוזות, כדי לראות מי בכלל שוקל את המעבר הזה.

לאה רוזנברג: קיבלננו בהתחלה רשימות ארוכות מאוד של רשויות שלמות שרוצות להיכנס למהלך הזה.

לאה רוזנברג: היה ברור שמדובר בהצהרת כוונות.

לאה רוזנברג: לקראת פתיחת שנת הלימודים, הרשימה הלכה והצטמצמה מאוד מאוד, כך שהיום אנחנו מדברים במספרי בתי ספר, ולא במספרים של רשויות.

לאה רוזנברג: מדובר ב-83 בתי ספר בערך.

לאה רוזנברג: אנחנו עברנו לרזולציה של לבדוק בית ספר בית ספר שנמצא בתוך זה, כאשר אחת המטרות בבדיקה הזו, היא לקחת מגוון של בתי ספר, חטיבות ביניים, יסודי וחטיבות עליונות, כדי שנוכל לעשות הערכה לגבי המסגרות השונות ולגבי הדרך בה יינתן המענה.

לאה רוזנברג: על פי בקשת השלטון המקומי שביקש להעלות את הנושא לדיון, התחלנו את השיח הזה.

לאה רוזנברג: ישנה ועדת תיאום שלנו עם הרשויות המקומיות בה גם יושבת התאגדות מנהלי מחלקות חינוך.

לאה רוזנברג: היה ברור מראש שאנחנו נכנסים למהלך עם תוכנית מיידית לגבי יום שישי.

לאה רוזנברג: היה ברור כי תהיה תוכנית ליום הפנוי, ושהתוכנית הזו בתוך מערכת היישוב, תיתן מענה לילדים שלא יוכלו לממן את הפעילות הזו ביום שישי.

לאה רוזנברג: אלו היו הנחות היסוד כאשר יצאנו אל המהלך הזה, שקדמו לכל הנושא של המינהל לחינוך התיישבותי והמועצות האזוריות.

לאה רוזנברג: הם גם קדמו לכל הדיונים האחרים שהיו סביב הנושא הזה.

לאה רוזנברג: בהתחלה נקבעו תנאים למעבר הזה, שהיו מנוסחים לא בנוסח משפטי, אלא בנוסח של איש חינוך.

לאה רוזנברג: על סמך זה, בשיתוף עם הלשכה המשפטית שלנו, נבנו הכללים, כפי שהם מוצגים כאן היום, עם כל ההשגות המשפטיות, כיוון שיש דברים שהנוסח החינוכי איננו יכול לתת ביטוי לבג"צ.

לאה רוזנברג: מכאן היה השינו בין שני הדברים האלה.

מרינה סולודקין: האם אנחנו מדברים גם על בתי ספר יסודיים?

לאה רוזנברג: בתי ספר יסודיים, חטיבות ביניים וחטיבות עליונות.

יוסי שריד: מה הסיבה שההר הזה הוליד עכבר?

לאה רוזנברג: אני חושבת שההר הזה היה הר של הצהרת כוונות, והוא מראש לא היה הר אמיתי.

לאה רוזנברג: עם רשויות מקומיות, כמו עיריית תל-אביב, אשדוד וראשון לציון הצהירו בהתחלה כי הן מעוניינות במעבר הזה.

לאה רוזנברג: מי שהתחיל במהלך הזה היתה ראשון לציון.

יוסי שריד: אני נפגשתי עם ראש עיריית ראשון לציון בעניין אחר, והוא אמר לי כי הוא לא מעלה את זה על קצה דעתו.

לאה רוזנברג: אני לא שמעתי אותו אישית, אך אנחנו קיבלנו בקשה כזו מהם.

לאה רוזנברג: הנושא הזה נמצא על סדר היום הציבורי בהרבה רשויות מקומיות.

לאה רוזנברג: ישנן חטיבות עליונות שעברו לחמישה ימי לימוד כבר מזה שנים, מפני שהחוק איננו מחייב אותן לעשות את המהלך באישור שרת החינוך וועדת החינוך של הכנסת.

לאה רוזנברג: אני יכולה להגיד כי אני מכירה כמה בתי ספר שהתוכנית שלהם ליום השישי מצאה חן בעיני.

לאה רוזנברג: ברור שהמהלך הזה איננו מהלך של תוכנית בית ספרית.

לאה רוזנברג: הוא מהלך שבו רשות מקומית נוטלת אחריות על ילדיה ביום הפנוי, ומציעה חלופות שהן חלופות שיש להן ערך מוסף על הערך של יום הלימודים.

לאה רוזנברג: רוב בתי הספר שביקשו להצטרף למהלך הזה, הם בתי הספר במועצות האזוריות ששם המענים האובייקטיבים יכולים להיות קלים יותר כדי לתת פתרונות ליום שישי, והן נערכו כדי לתת פתרונות.

לאה רוזנברג: אני יכולה לספר, כי מנהל מחלקת החינוך במועצה האזורית מטה אשר מנדנד לי בלילות האם התוכנית שלו היא טובה או לא טובה.

לאה רוזנברג: ברשימה הזו יש מיעוט קטן של בתי ספר שהם ברשויות המקומיות, מהסיבות שלהם.

לאה רוזנברג: ברשימה שיש לפניכם אין את אותם בתי ספר שהם בתי ספר שכבר היו בתוכנית הזו, וקיבלו אישור קודם לכן על פי חוק.

לאה רוזנברג: אני רוצה לבקש את אישורכם ללכת לניסוי הזה.

לאה רוזנברג: זהו יהיה ניסוי שנלך אליו בזירות רבה מאוד, ומי שיהיה שותף לוועדת ההיגוי יהיו כל הגורמים בתוך מערכת החינוך שהם שותפים לנושא הזה, הסתדרות המורים, ארגון המורים, מרכז השלטון המקומי, התאגדות מנהלי מחלקות חינוך, עובדי משרד החינוך השותפים לנושא ונציגי הורים.

לאה רוזנברג: כך הבדיקה של ההשלכות של המהלך הזה תהיה על פי דעת כל הגורמים.

לאה רוזנברג: לחברת הכנסת תמיר אני רוצה להגיד, כי אנחנו קיבחנו את ההמלצה שאנחנו נערוך מדגם מייצג כדי לבדוק את התוכנית כמו שהיא.

לאה רוזנברג: אני חושבת שאנחנו נוכל להרוויח דברים נוספים מהבדיקה, לגבי נושאים שיש להם ערך מוסף בשני תחומים שמעניינים אותי.

לאה רוזנברג: האחד הוא באיזו מידה רשות נערכה כדי לתגבר את התלמידים המתקשים בתוכה, בתוך המרווח של הזמן והתקציב שהועמד לרשותה, והשני הוא אילו פעולות העשרה נוספו ליישוב, שלא היו קודם בתוך המערכת והם תוצאה של החשיבה החדשה ושל המרווח של הזמן והתקציב.

פרידה אלברנס: את אמרת שהרשות המקומית צריכה להציע פתרונות כאלה שלא יוכלו לממן.

פרידה אלברנס: האם זה אומר שאחרים כן יממנו?

לאה רוזנברג: כן.

פרידה אלברנס: בכמה?

לאה רוזנברג: זה תלוי במה תציע אותה רשות המקומית ומה תהיינה אותן תוכניות שהיא תציע.

לאה רוזנברג: אני מניחה שיהיה מגווון רחב של תוכניות, שכל אחד מהתוכניות תהיה לה גם עלות אחרת.

פרידה אלברנס: זאת אומרת שעל ההורים יוטל נטל כספי נוסף.

יוסי שריד: בוודאי.

יוסי שריד: האם חשבת שזה יהיה בחינם?

פרידה אלברנס: אם הרשות המקומית צריכה להציע פתרונות ליום השישי, פתרונות שעולים כסף, מה ההבדל בין השקעה בבית ספר, לבין השקעה באלטרנטיבה אחרת?

פרידה אלברנס: אין חיסכון.

לאה רוזנברג: את אומרת את דעתך.

לאה רוזנברג: אני יכולה לומר את דעתי.

לאה רוזנברג: גם היום הורים משקיעים הרבה מאוד כסף בחוגים לילדים בשעות אחר הצוהריים, על פי בחירה.

לאה רוזנברג: אנחנו מציעים את אותו הדבר גם ביום שישי.

לאה רוזנברג: התוכניות הן אינן חובה, הן בחירה.

לאה רוזנברג: גם היום פועל מערך מסייע והעשרה.

לאה רוזנברג: אנחנו משנים את לוח הזמנים שבו הוא פועל היום.

לאה רוזנברג: אני חושבת שאם משרד החינוך והרשות המקומית מתחייבים שחלק מהתקציב של ההתייעלות בגין חיסכון בהסעות וכו', ייכנס כחובה בתוך התחשיב הכלכלי של אותן אפשרויות שמוצעות לילדים, זה יעמוד לרשות ילדים שמתקשים.

לאה רוזנברג: אני חושבת שיש בכך איזושהי תרומה נוספת שלא היתה קיימת קודם לכן.

יוסי וסרמן: לא סוד הוא שארגוני המורים מתנגדים למעבר לחמישה ימי לימוד.

יוסי וסרמן: אני אציג שניים מתוך הרבה נימוקים שיש לנו לכך.

יוסי וסרמן: הלוואי ונהיה טועים.

יוסי וסרמן: אנחנו מדברים על תוכנית שתגדיל פערים בצורה משמעותית ביותר, במדינה שגם ככה הפערים הם גדולים בין אנשים שיש להם יכולות ובין אזרחים שאין להם כסף אפילו לדברים הבסיסיים ביותר של היום-יום.

יוסי וסרמן: האנשים האלה יצטרכו לממן את יום השישי לילדיהם.

יוסי וסרמן: להם לא יהיה כסף לעשות זאת.

יוסי וסרמן: אני לא מאמין ביכולת של הרשויות בטווח קרוב, בינוני ורחוק לבצע את הפעולה הזו.

יוסי וסרמן: התוצאה של כך היא שהאלימות בקרב בני הנוער תיגבר וילדים יסתובבו ברחובות, לא ברמת אביב ג', אלא במקומות שאני לא אזכיר וכולנו מכירים.

יוסי וסרמן: שם הילדים יסתובבו ברחובות היות ולא תהיה להם אלטרנטיבה חלופית.

יוסי וסרמן: בציבוריות הישראלית אין הרבה הבנה וסימפטיה לצרכים של המורים.

יוסי וסרמן: אני רוצה לומר כי המורים ייפגעו קשה מכך.

יוסי וסרמן: כל התחום ההשתלמותי, התחום שמאפיין פרופסיה, ייפגע.

יוסי וסרמן: המורים עובדים היום חמישה ימים בשבוע, כאשר היום החופשי שלהם הוא יום שמיועד להשתלמות.

יוסי וסרמן: היות וההשתלמות זהו חלק בלתי נפרד משכרם של המורים, והיות שאנחנו אנשי פרופסיה, אנחנו משתלמים כל הזמן.

יוסי וסרמן: אני לא יכול לדמיין לעצמי מורה של משתלם.

יוסי וסרמן: מורה שלא משתלם ולא מתקדם, הוא מורה בנסיגה מתמדת.

אילן שלגי: מר וסרמן, איך משתלם מורה בבריטניה, גרמניה ואיטליה?

אילן שלגי: שם גם כן לומדים חמישה ימים.

יוסי וסרמן: זה נכון, אך שם האוניברסיטאות לא סגורות ביום השישי כמו אצלנו.

אילן שלגי: החופשה ברוב המדינות שבהן לומדים חמישה ימים, היא בימי שבת וראשון.

אילן שלגי: אם תאמר לי ששם המורים עובדים ארבעה ימים, אני אבין.

יוסי וסרמן: אכן הם עובדים ארבעה ימים.

יוסי וסרמן: התנאים הפיזיים במוסדות החינוך שלנו, הם קשים.

יוסי וסרמן: אין ברזיות, אין חדרי שירותים מספיקים, אין הזנה בבתי הספר, אין תנאים להארכת שהות בבתי הספר.

יוסי וסרמן: יש ילדים רעבים.

יוסי וסרמן: אני בא ממקום שם יש ילדים רעבים ומבקשים סנדויץ' בהפסקה מהמורה, היות ולא היה להם כסף לקנות ארוחת בוקר, ולא היה מי שיכין להם סנדויץ'.

יוסי וסרמן: אני מוכן לקחת את חברי הוועדה לסיור במקומות כאלה על מנת שיראו וישמעו במו אוזניהם.

יוסי וסרמן: אנחנו הגענו להסכם עם סמנכ"לית משרד החינוך, ואנחנו מוכנים ללכת בדרך מסוימת.

יוסי וסרמן: אנחנו אתמול הכרזנו סכסוך עבודה בנושא מעבר לחמישה ימים, כיוון שאנחנו מאמינים שאסור למדינת ישראל לעשות את זה.

יוסי וסרמן: אנחנו רואים בעצמנו גם כמובילי דגל לאומי-חברתי, ולא רק איגוד מקצועי.

יוסי וסרמן: היות והנושא נמצא במספר לא גדול של בתי ספר, אנחנו מוכנים בשותפות עם משרד החינוך ללכת לניסוי בשנה הזו בלבד.

יוסי וסרמן: ניסוי עשוי להצליח והוא גם עלול להיכשל.

יוסי וסרמן: אני לא זוכר שבסופו של איזשהו ניסוי הודיעו כי נכשלו או אף הצליחו.

יוסי וסרמן: ניסוי ממשיכים בכוח האנרציה.

יוסי וסרמן: הגיע הזמן שנתנהג אחרת.

יוסי וסרמן: אנחנו מוכנים לשנת ניסוי, בתנאי שהמשך ההפעלה יהיה על דעת כל הצדדים המרכיבים את ועדת ההיגוי.

יוסי וסרמן: אני חושב שכך זה יהיה הגון.

יוסי וסרמן: אנחנו מבקשים שכל כל מורה שירצה בכך, יעבוד ארבעה ימים במשרה מלאה.

יוסי וסרמן: היום מורה העובד משרה מלאה, עובד חמישה ימים.

יוסי וסרמן: אנחנו מבקשים גם שישופרו התנאים הפיזיים במוסדות החינוך ושיהיו דברים אלמנטריים, כמו שירותים למספר הילדים בבית הספר ושיהיה ניקיון בשירותים, היות ואנחנו מדברים על שהייה ארוכה של ילדים בבית הספר.

אילן שלגי: איך אפשר לא להסכים לה.

יוסי שריד: אפשר לחשוב שהיום הילדים מתאפקים מהבוקר עד הצוהריים.

יוסי וסרמן: אני מתפלא על סגן יו"ר המועצות האזוריות, שלא מבין שאנחנו גורמים בכך שילדים ילכו הביתה בשעה חמש.

יוסי וסרמן: בשהייה כל כך ארוכה במוסדות החינוך, יש צורך בתנאים מינימליים, כמו שירותים נקיים, ברזיות והזנה.

יוסי וסרמן: אנחנו חושבים שבמסגרת ועדת הניסוי, חייבים לבחון את הדברים האלה.

יוסי שריד: בין מה שהובא לפנינו לפני מספר שבועות, לבין מה שמונח לפנינו עכשיו, יש הבדל של שמים וארץ.

יוסי שריד: לפני כמה חודשים באו אלינו עןם היוזמה הזו, והרושם היה שהולכים מהשנה הזו ואילך להנהיג חמישה ימי לימוד בשבוע במערכת החינוך.

יוסי שריד: הרושם היה כי זה יהיה נוהג כללי עם יוצאי דופן מסויימים.

יוסי שריד: הצגת העניין היה כאילו יש שבעה מן השטח העולה השמיימה, לחמישה ימי לימוד.

יוסי שריד: השבעה הזו כנראה לא עלתה השמיימה.

יוסי שריד: אני מניח שהיום מדובר ב-2% מהתלמידים.

יוסי שריד: הכל מתחיל בקול ענות גבורה, ומסתיים בקול ענות חלושה.

יוסי שריד: כמי שמתנגד והתנגד למעבר לחמישה ימי לימודים בשבוע, אף פעם לא הבנתי את הרשויות המקומיות שקפצו על הנושא הזה כמוצאי שלל רב.

יוסי שריד: מהתלים בכם ועושים מכם צחוק.

יוסי שריד: זה יעלה לכם פי שניים.

יוסי שריד: אם אתם רוצים

יוסי שריד: שזה יעלה לכם פי שניים מתוך תקווה שתעשירו את ילדיכם יותר מאשר אתם מעשירים אותו היום, זה יוצא מן הכלל.

יוסי שריד: מכיוון שאני מרשה לעצמי להניח, שהורתו ולידתו של הרעיון הזה היתה במחשבה שאתם עומדים לחסוך כסף, אני יכול לומר כי אתם משטים בעצמכם, במיוחד כאשר מדובר על חיסכון בשירותי הסעה.

יוסי שריד: הרי הפעילויות האלה יתקיימו באיזשהו מקום.

יוסי שריד: מי שמכיר מועצה מקומית יודע שפעולות העשרה האלה לא יתקיימו בכל מקום ומקום.

יוסי שריד: אם הם יתקיימו גם במרגליות וגם בכפר יובל, זה יעלה יותר כסף.

יוסי שריד: אם זה מתקיים במרוכז זה עולה הרבה פחות.

יוסי שריד: המסקנה היא, שזה יתקיים במרוכז.

יוסי שריד: אז ההעה תהיה הרבה פחות מסודרת.

יוסי שריד: ליום לימודים יש שעת התחלה ושעת סיום, במסגרת כזו תצטרכו לכל חוג לקיים הסעה.

יוסי שריד: לא כל החוגים מתחילים באותה שעה.

יוסי שריד: תיאטרון יהיה בשעה 09:00, ירקדו בשעה 10:00, בשעה 11:00 ישחקו טניס, ובשעה 12:00 יעשו מקרמה.

יוסי שריד: איך מזה יכול לצאת חיסכון?

יוסי שריד: אני לא יודע.

יוסי שריד: הזכרתי קודם את שיחת האקראי שהיתה לי עם ראש עיריית ראשון לציון.

יוסי שריד: כיוון שאני מכיר אותו ואני יודע כי הוא אדם אשר יודע את אשר לפניו, שאלתי אותו מדוע הוא הצטרף לתוכנית הזו, והוא אמר לי כי הוא מזמן כבר לא בעסק הזה, כי הוא הבין שזה יעלה לו יותר.

יוסי שריד: כיצד מועצה אזורית בני שמעון, תקיים את היום העשיר והמעשיר הזה?

יוסי שריד: אני לא מסוגל להבין את זה.

יוסי שריד: אמרו שיהיה גם חיסכון בכוח עזר.

יוסי שריד: כאשר הילדים יגיעו לבית הספר, ששם זה יתקיים אני מניח, חשמל יהיה, מיזוג אויר יהיה, המאבטח יהיה והמפעיל יהיה.

יוסי שריד: אם כך היכן החיסכון?

יוסי שריד: חיסכון אין כאן.

אילן שלגי: האם הפעילות המשלימה בימי שישי מתוכננת גם לבתי ספר תיכוניים?

לאה רוזנברג: כן.

לאה רוזנברג: למרות שבתי ספר תיכוניים לא מחוייבים בהליך הזה.

יוסי שריד: מה זאת אומרת?

יוסי שריד: השאלה היא מה אנחנו רוצים.

יוסי שריד: האם אנחנו רוצים להפקיר את הילדים.

יוסי שריד: הרי הגיל היותר בעייתי, הוא דווקא הגיל של הילדים בחטיבות הביניים ובבתי הספר התיכוניים.

יוסי שריד: לכן, אם אתם משחררים את חטיבות היניים ובית הספר התיכון, זאת אומרת שאתם משאירים את הילדים האלה לשנתם העמוקה עד 12:00 בצוהריים, שזו האופציה הפחות מזיקה, ואחר כך שוטטות בתוך הבית בין הרגליים של ההורים המאושרים שזכו לראות את ילדיהם ביום שהם, לכאורה, פנויים.

יוסי שריד: טוענים כל הזמן כי המשק עובר לחמישה ימים.

יוסי שריד: אני ביקשתי נתונים לגבי כמה עברו לחמישה ימים בשבוע.

יוסי שריד: נניח שעברו, מה היה ההיגיון?

יוסי שריד: ההגיון האחד שעמד מאחורי זה אמר, כי ההורים עובדים כל השבוע, ולכן ניתן להם יום חופש אחד בו הם יוכלו לעשות את כל הסידורים.

יוסי שריד: הגברת רוזנברג, האם את חושבת שתשוקת ההורים היא שתתקעו להם את הילדים עד 12:00-13:00 בצוהריים, עד שיסגרו את הבנקים, כדי שהם יטפלו בילדים שלהם שהם לא רואים אותם?

יוסי שריד: הם רואים אותם כל יום, וביום שישי הם רוצים כמה שעות לעצמם כדי לסדר עניינים.

יוסי שריד: הנפגעים הראשונים יהיו החלשים, כי התוכנית הזו כרוכה בתשלום.

יוסי שריד: דיברו על הנחות.

יוסי שריד: המועצות האזוריות מצבן נפלא והן תיתנה הנחות גדולות והן גם יקימו את הבירוקרטיה המתבקשת, ויינתנו הנחות.

יוסי שריד: החלשים ביותר מכריחים אותם להביא תעודות מסכן בכל מקום.

יוסי שריד: אני מדבר על החלשים ולא על החלשים ביותר.

יוסי שריד: הם שעדיין לא רוצים לבוא עם תעודת המסכן, ייפגעו.

יוסי שריד: אתם במו ידיכם מכניסים את האנשים האלה לתוך איזור המסכנות, ומאלצים אותם לבוא ולקבל מכם הנחה.

יוסי שריד: אתם אף פעם לא תוכלו לתת הנחות לכל מי שייפגע מהיום הזה.

יוסי שריד: בניגוד לרשויות המקומיות, משרד החינוך יודע מה הוא עושה.

יוסי שריד: הוא רצה להוריד ממנו יום אחד בשבוע, ועל כן הוא הטיל אותו על המועצות האזוריות ועל רשויות מקומיות אחרות.

יוסי שריד: נאמר: "תתקיים בבית הספר הפסקת אוכל בצוהריים, להנחת דעתו של מנהל המחוז".

יוסי שריד: מה זאת אומרת הפסקת אוכל?

יוסי שריד: ברור שזה ללא אוכל, אחרת היה כתוב אוכל.

יוסי שריד: הם יודעים לנסח, זו לא הבעיה.

יוסי שריד: הבעיה היא בהטעיות, בהערמות וברצון לזרוק חול בעיניים.

יוסי שריד: וסרמן אמר כי הוא בא ממקום בו ילדים באים בלי סנדויץ' לבית הספר.

יוסי שריד: אם ילדים מגיעים בלי סנדויץ' לארוחת עשר, מה יקרה ביום לימודים ארוך?

יוסי שריד: לפני שדואגים לשירותים, צריך לדאוג שיהיה מה שיהיה בשירותים.

יוסי שריד: פעם היתה לי הצעה לאגרת אסלה.

יוסי שריד: האסלה זה לא חלק אינטגרלי ממערכת החינוך, זה בונוס שנותנים לתלמידים.

יוסי שריד: בבית ספר אתה בא ללמוד, אתה לא בא לשירותים.

יוסי שריד: כמו שיש אגרה על בחינות שזה לא חלק אינטגרלי.

יוסי שריד: חייבים ללמד אותך, אבל לא חייבים לבחון אותך.

יוסי שריד: אני שואל מה יקרה לילדים הרעבים בשעה 10:00, ומי יתן להם את הארוחות בשעה 12:00?

יוסי שריד: אילן, אני שואל אותך את השאלה הזו.

אילן שדה: גם היום ברוב בתי הספר היסודיים נשארים בבית הספר שעות נוספות לפעילות של חוגים שונים.

יוסי שריד: זה בוטל בחלק ניכר מהמקומות.

יוסי שריד: אני יודע שבצפון הארץ היה יום לימודים ארוך שבוטל.

אילן שדה: בשונה מהעיר בה ניתן להגיע לבית ולהגיע לחוג אחרי זה, פה זה כרוך בהסעות לא יסיעו אותם חזרה 20-40 קילומטר ויחזירו אותם אחר כך לחוג.

אילן שדה: לכן ברוב המועצות האזוריות הילדים נשארים בבית הספר לחוגים.

יולי תמיר: מה עושים לגבי אוכל?

אילן שדה: אני יכול לומר לכם, כי בחלק מהרשויות יש היום חלוקת אוכל לנזקקים דרך עמותות.

אילן שדה: מבצעים את זה בצנעה ובהסתר.

יוסי שריד: מדובר באחוזים נמוכים ביותר.

יוסי שריד: אף פעם אתה לא יכול להיות בטוח אם יקחו את הילדים הרעבים.

יוסי שריד: ביום לימודים ארוך, יש צורך גם בארוחת צוהריים.

יוסי שריד: האם אתה חושב שזה נוטל יותר גדול על הרעבים, או נטל יותר קטן?

אילן שדה: אני משער שצריך יהיה למצוא לזה פתרון.

יוסי שריד: האם יש לכם פתרון?

אילן שדה: אצלי יש לכך פתרון.

יוסי שריד: אצלך יש, אך מה קורה במקומות אחרים?

אילן שדה: במהלך השנה, תוך כדי הניסוי, הנושא ייבדק.

ישראל נדיבי: לא מדובר בהבדל מהותי.

ישראל נדיבי: מדובר בתוספת של שעה ביום.

ישראל נדיבי: זה לא אומר שעד היום למדו עד השעה 13:00, וממחר ילמדו עד השעה 17:00.

ישראל נדיבי: עד היום למדו עד השעה 16:00.

יוסי שריד: זה רק במועצות האזוריות, ולא בכלל המערכת.

יוסי שריד: אנחנו מתעניינים גם בכלל המערכת ולא רק במועצות האזוריות.

יוסי שריד: אתה אומר, כי במהלך השנה, תוך כדי הניסוי, הנושא ייבדק.

יוסי שריד: אני רוצה שתבין שהניסוי הוא במעבר לחמישה ימים, אך הניסוי הוא לא ניסוי בילדים.

יוסי שריד: אני שואל, האם מראש כדי שהניסוי יצליח, אתם היבטחתם שבמסגרת הניסוי תהיה הזנה לכל.

יוסי שריד: האם יש התחייבות של המועצות המקומיות שתהיה הזנה?

אילן שדה: לא.

יוסי שריד: זה מה שחשוב.

יעל רום: נאמר כי יש ניסוי ודוד נבו שהוא המדען הראשי של המשרד יבצע הערכה, ואני קוראת איך הרשות התארגנה לתגבור, ואילו פעולות העשרה נוספו.

לאה רוזנברג: אני לא מניתי את כל מה שהוא יבדוק.

לאה רוזנברג: נתתי דוגמאות.

לאה רוזנברג: אני לא עושה את מערך המחקר שלו.

יעל רום: אני לא מבינה אם נבדקו או ייבדקו ההשלכות האחרות.

יעל רום: אני חושבת כי זה יעלה יותר ממה שיחסכו, לאלה שרוצים לחסוך את הוצאות ההסעות.

יעל רום: אני עסקתי בטיפוח ובהוספת שעות ליום לימודים, כך שילדים יישארו בבתי הספר שעתיים נוספות.

יעל רום: נראה לי שמה שיהיה כאן זה שכרו בהפסדו.

יעל רום: הראשים של הילדים שנדרשו להישאר לחוג או לשעת עזר משעה 15:00-16:30, התנדנדו.

יעל רום: היעילות של למידת מקצוע בשעות שאחרי 14:00 היו מאוד חלשות.

יעל רום: אני דרשתי ללכת לשעות אפס.

יעל רום: הרעיון שהולכים להחזיק ילדים עד השעה 16:00 או 17:00 לימודים רציפים, בלי שהתקינו בבתי הספר קפיטריה, בלי שלמורים יהיה חדר שבו הם יוכלו לשבת, ייצור מצב בו הלמידה לא תהיה טובה, המורים יתנדנדו בעמידה והתלמידים יישנו במקרה הטוב.

יעל רום: האם הכוונה שדוד נבו יבדוק את יעילות הלמידה, את ההישגים ואת שביעות הרצון של הילדים וההורים מן העובדה שהילדים יישארו בבית הספר עד השעה 17:00.

יעל רום: החוגים אליהם הם הולכים מרצונם בשעות אחר הצוהריים, אינם בניהולו של משרד החינוך.

יעל רום: אני הייתי חמישה ימים בשבוע הייתי עסוקה בפעילות אחר הצוהריים.

יעל רום: הילדים לא יוכלו להשתתף בדברים האלה, כיוון שהם יישארו בבית ספר עד שעה כל כך מאוחרת.

אילן שלגי: מר רואימי, אני מבין שאצלכם כבר קיימת מערכת של חמישה ימי לימוד.

אילן שלגי: כמה זמן לומדים באריאל חמישה ימים בלבד?

שלמה רואימי: בין 8 ל-9 שנים.

אילן שלגי: האם זה מתקיים בכל המסגרות, או רק בחלק מהן?

שלמה רואימי: זה מתקיים בכל בתי הספר היסודיים.

שלמה רואימי: אני בעד מעבר לחמישה ימי לימוד, אבל ישנם כמה סייגים שצריך לקחת אותם בחשבון.

שלמה רואימי: הסייג הראשון הוא הנושא של השתלמויות המורים.

שלמה רואימי: אנחנו פתרנו את זה בשיתוף עם הסתדרות המורים, על ידי כך שהמורים עברו לעבוד ארבעה ימים בשבוע, כאשר ביום חמישי הם משתלמים, וביום שישי ושבת הם חופשיים.

שלמה רואימי: בבית הספר היסודי המורה מלווה את כל הכיתה.

שלמה רואימי: יש מקצועות, כמו מתמטיקה, שנלמדים על ידי מורה אחר ביום ספציפי בשבוע.

שלמה רואימי: מבחינת המערכת הפדגוגית של בית הספר, שום דבר לא נפגע.

קריאה: הם לומדים שלוש שעות מתמטיקה ביום.

שלמה רואימי: יכול להיות, אך שום דבר לא נפגע.

שלמה רואימי: אפשר לראות את ההישגים במערכת החינוך באריאל לאורך השנים.

שלמה רואימי: אני רוצה לומר כי אין בכך חיסכון כספי.

יוסי שריד: אני הייתי באריאל וראיתי את השיטה עובדת.

יוסי שריד: כך גם בנשר.

יוסי שריד: מדובר בשני מקומות עם מאפיינים סוציו- אקונומיים מאוד מובהקים.

שלמה רואימי: נמוכים.

יוסי שריד: הלוואי וכל הארץ תהיה כמו אריאל.

יוסי שריד: אריאל נמצאת היום באשכול מספר 5, אשכול שאיננו מציאותי כי יש נתון של השכלת הורים.

יוסי שריד: 50% מתושבי אריאל הם עולים חדשים.

יוסי שריד: המצב הסוציו-אקונומי באריאל, הוא מצב לא טוב.

יוסי שריד: בפועל, אנחנו פתחנו בימי שיש מערכת של העשרה וחוגים.

יוסי שריד: בסופו של דבר מערכת העשרה עולה יתר זול להורים.

יוסי שריד: אם במקומות אחרים חוג עולה 150 שקלים לחודש, באריאל המערכת כולה עולה 250 שקל לשנה.

יוסי שריד: אני רוצה לומר למשרד החינוך כי לא ניתן לבוא ולהטיל זאת על הרשויות.

יוסי שריד: לרשויות אין את הכסף.

יוסי שריד: אם הולכים למהלך כזה של מעבר לחמישה ימי לימוד, חייבים להיות שותפים למהלך הזה, הרשויות, ההורים ומשרד החינוך.

יוסי שריד: מאיפה התקציבים יגיעו?

יוסי שריד: גם לזה יש לי פתרונות אם תרצו לשמוע.

יוסי שריד: אני אומר כי בסופו של דבר הניסוי באריאל הצליח מעל ומעבר.

יוסי שריד: הילדים באים ביום שישי לבית הספר מאושרים ומחייכים.

יוסי שריד: הם באים למוסד חינוכי וכייף להם להיות שם.

יוסי שריד: אנחנו לא מחייבים אותם לבוא לבית הספר, אך יש לנו נוכחות של 85%.

יוסי שריד: הילדים באים לבית הספר כיוון שהם בוחרים לעצמם את החוגים והם בוחרים מתי להשתתף בהם.

יוסי שריד: הפעילות היא לא בשעה 14:00.

יוסי שריד: שעות הפעילות הן משעה 08:00-12:00.

יוסי שריד: זה תהליך טוב, אך צריך לראות כיצד לבצע זאת כדי שלא יפול הנטל על כתפי ההורים, ואיך ליצור מצב שבסופו של דבר הילדים הם אלה שירוויחו.

יוסי שריד: אנחנו מעוניינים שהילדים יהנו מהמסגרת החינוכית שבה הם נמצאים.

יוסי שריד: האחריות היא אחריות משותפת.

יוסי שריד: המשרד לא יכול להתנער מכך שיש יום שישי, והרשות לא יכולה להתנער מכך שיש ילדים ביישוב.

יוסי שריד: לפי סעיף 4 בתקנות ברור לגמרי שזה יהיה במימון ובאחריות של הרשות המקומית.

יוסי שריד: לא ניתן לקרוא את זה אחרת.

מרינה סולודקין: אני תומכת ברעיון לעבור למסגרת של חמישה ימי לימוד.

מרינה סולודקין: אני בוגרת של מסגרת כזו בברית המועצות, וגם של יום לימודים ארוך.

מרינה סולודקין: יש לי תואר שלישי וגם תואר של חבר פרופסור.

מרינה סולודקין: אני לא חושבת שמערכת כזו תפריע להגיע להישגים גדולים.

מרינה סולודקין: יוסי, הפכת ממהפכן לשמרן.

מרינה סולודקין: חצי שעה אתה דיברת ואמרת כי אתה נגד הצעד הזה.

מרינה סולודקין: הבנו את זה, אך יש 80 בתי ספר שמוכנים ללכת לקראת הצעד החדש.

מרינה סולודקין: יש פיילוט ואחר כך נפיק לקחים.

מרינה סולודקין: אני חשבת שחלק מהבעיות שלנו בחברה הישראלית, הוא מכך שאין לנו סוף שבוע ארוך כמו שיש במדינות מפותחות.

מרינה סולודקין: אם אנחנו מסתכלים על סולם ההישגים, אנחנו רואים כי גם רוסיה וגם לטביה מעל ישראל.

אילן שלגי: לטביה עשו לנו אוניברסיטה.

מרינה סולודקין: זה ישראלים עשו ללטביה אוניברסיטה.

מרינה סולודקין: אוניברסיטת לטביה היא מצויינת.

יוסי לוי: השאלה שלי היא האם המשרד הפיק לקחים מאותם בתי הספר בהם המסגת הזו קיימת כבר מספר שנים.

יוסי לוי: את אריאל שמענו, אך יש עוד כמה בתי ספר כאלה.

יוסי לוי: השאלה השנייה היא, מהם התנאים המוקדמים המתחייבים להתקיים לפני שמנהל מחוז מאשר ניסוי?

דוד חן: אני רצית להוסיף מימד אחר שלא עלה כאן בדיון.

דוד חן: להערכתי, הנושא של מעבר לחמישה ימי לימוד, הוא נושא של בסך הכל ארגון מחדש של זמן הלמידה.

דוד חן: אין כאן שאלה גדולה מדי.

דוד חן: כל עווד לא מוסיפים שעות, לא תהיה יותר עלות.

דוד חן: אם מתכוונים להוסיף, אז תהיה עלות.

דוד חן: לאה, אני לא מבין את משמעות הניסוי, ואת מה תחקרו.

דוד חן: אתם יכולים לנסוע לארצות הברית, שם יש 40,000 בתי ספר שפועלים במתכונת הזו.

אילן שלגי: אפשר לנסוע ליוון, זה פחות יקר.

דוד חן: זה לא משנה.

דוד חן: אני נמצא הרבה בארצות הברית, ואני מכיר את המצב שם.

דוד חן: ארצות הברית היא מדינה מצליחה מכל בחינה.

דוד חן: שם לומדים חמישה ימים בשבוע.

דוד חן: וסרמן אמר נכון, כי אי אפשר להחזיק ילדים ומורים הרבה יותר שעות בבית הספר מבלי שיש את התנאים המתאימים לכך.

דוד חן: היום בבתי הספר, גם לא במתכונת יום לימודים ארוך, אין תנאים מינימליים כיוון שהתקן של בתי הספר היסודיים הוא תקן משנת 1952.

דוד חן: בלתי ניסבל לחיות שם.

דוד חן: התנאי למעבר הוא תנאים פיזיים נוחים והזנה.

דוד חן: ילדים לא יכולים להיות במקום כל כך הרבה שעות בלי תנאים.

דוד חן: בכל בית ספר אמריקני יש הזנה תעשייתית או פרטית.

דוד חן: ניתן לפתור את זה בכל מיני דרכים.

דוד חן: בלי זה, זה לא יעבוד.

דוד חן: בכל שינוי צריך לקחת בחשבון לא רק את הילדים, אלא גם את המורים.

דוד חן: בתקן של בתי הספר אין קפיטריה, אין חדר מנוחה ושקט.

דוד חן: התנאים הם דבר חשוב שקל מאוד ללמוד אותו, אפילו בהתכתבות.

דוד חן: לא צריך להמציא את הגלגל מחדש.

דוד חן: אני לא מבין מה הניסוי ומה הבעיה.

דוד חן: בשיקול דעת נכון צריך ואפשר לבוא להידברות עם המורים.

דוד חן: מר וסרמן, בסך הכל בשנה יש 364 ימים, ובבית הספר המורים נמצאים רק 200 ימים.

דוד חן: יש להם עוד 164 יום בהם הם יכולים לעשות השתלמויות.

יוסי וסרמן: המורים נמצאים 221 יום בבתי הספר.

יוסי וסרמן: זה יותר מרוב ארצות אירופה.

דוד חן: תסכים איתי שזו לא הבעיה.

דוד חן: העובדה היא שיש מקומות בהם העניין הזה נפתר.

אילן שדה: בתשובה לחבר הכנסת שריד, אני רוצה לומר כי באמת אין בתוכנית הזו חיסכון.

אילן שדה: אם היתה מחשבה כזו אצל חלק מהאנשים, לאחר בדיקה במקומות שזה נעשה התברר כי אין חיסכון.

משה גפני: באחת הישיבות הקודמות נאמר כי יש בכך חיסכון.

יוסי שריד: זה נכון.

יוסי שריד: כל הרציונאל היה של חיסכון בהסעות.

אילן שדה: בהסעות יהיה חיסכון למשרד.

אילן שדה: לנו אם יש חיסכון אז הוא חיסכון שולי.

יוסי שריד: זה יעלה לכם יותר.

אילן שדה: אנחנו חושבים שלא.

יוסי שריד: כמו שטעיתם בכך שיהיה לכם חיסכון, כך אתם טועים במחשבה שזה לא יעלה לכם יותר.

אילן שדה: בשונה ממועצות מקומיות, נושא ההסעות הוא נושא רציני עבורנו.

אילן שדה: ביום שישי אנחנו מסיעים תלמידים מרחקים גדולים לשלוש שעות בלבד.

אילן שדה: התלמידים במועצות האזוריות נוסעים הרבה ביום שישי שהוא יום קצר.

אילן שדה: בשל כך חלק גדול מהפעילויות המתוכננות, תתבצענה ביישובים עצמם, וחלק תתבצענה במקבצי יישובים.

אילן שדה: חה"כ שריד, אתה דיברת על מרגליות והיישובים בסביבה.

אילן שדה: אתה מכיר את היישובים האלה, ואתה יודע כי בחלק מהיישובים ישנם מעט ילדים, ועל כן ניתן לבצע פעילות אחת למקבץ של יישובים.

יוסי שריד: אם כך תהיה דרושה הסעה.

אילן שדה: זו הסעה ליישובים קרובים.

יוסי שריד: זו תהיה הוצאה יותר גדולה, משום שתצטרך להסיע ליותר מקומותצ, יותר תלמידים , יותר פעמים.

אילן שלגי: אם זהלא חוסך, מדוע אתם רוצים בשינוי הזה?

אילן שלגי: מהם היתרונות?

אילן שדה: במקומות שהשינוי הזה כבר נעשה, ויש מקומות בהם התוכנית הזו פועלת כבר עשר שנים, אומרים לנו, בסקר שנעשה, כי 90% מעוניינים שתוכנית הזו תישאר.

אילן שדה: אותם הורים מסכנים שצריכים זמן פנוי כדי ללכת לבנק, אומרים כי הם מעוניינים שהמסגרת הזו תישאר.

אילן שדה: זאת אומרת שזה מהלך נכון מבחינת התושבים.

אילן שדה: אנחנו מדברים על הילדים ועל המורים, אך שכחנו כי כל מנהלי בתי הספר במועצות האזוריות בהם אנחנו רוצים לבצע את הניסוי הזה, אומרים שהמהלך הוא נכון וטוב לילדים.

אילן שדה: מהלך הזה מוסכם על המורים בבתי הספר האלה.

אילן שדה: אותם המנהלים בטח מכירים את אותו הילד המסכן שצריך להישאר בבית הספר יותר שעות, טוב יותר ממני.

אילן שדה: הם נמצאים איתם יום-יום, והם טוענים כי זה מהלך טוב.

אילן שדה: בואו ניכנס למהלך הזה ונבדוק אותו.

יוסי שריד: מהן ההנמקות לשביעות הרצון של ההורים?

אילן שדה: אחת מההנמקות היא שהילדים באותו יום שישי לא נוסעים, אלא נמצאים ביישוב שלהם ועושים פעילויות.

אילן שלגי: הם עוזרים בפלחה גם.

אילן שדה: בחלק מהמקומות יום שישי זה יום עבודה, יום תרומה לקהילה.

אילן שדה: בחלק מהמקומות כברה לומדים במסגרת של חמישה ימים וביום שלא למדו הם ביצעו תרומה לקהילה.

אילן שדה: זה כבר נעשה, ועכשיו מנסים לרכז את זה ליום הזה.

אילן שדה: אני חושב כי המהלך הזה נכון, בטח כניסוי.

אילן שדה: אנחנו רואים בזה ניסוי.

אילן שדה: אנחנו חושבים שארגוני המורים והסתדרות המורים צריכים להיות שותפים למהלך הזה.

אילן שדה: אני מציע לאשר את המהלך הזה.

עופרה דונסקי: אנחנו מקיימים את הדיון הזה כאילו אנחנו נמצאים בחודשי יולי-אוגוסט.

עופרה דונסקי: צריך לזכור, כי אנחנו מדברים על בתי הספר שמערכת השעות שלהם היא של חמישה ימי לימוד.

עופרה דונסקי: יוסי דיבר על כך שהסתתדרות המורים תלך לניסוי.

עופרה דונסקי: צריך שמישהו יקום ויגיד שמל עירום או שמלך לבוש.

עופרה דונסקי: אני לא מכירה ניסוי שבסופו אמרו, זה לא הצליח.

עופרה דונסקי: לכן אני אומרת, כי אנחנו צריכים מיד בתחילת הדרך להגדיר למה אנחנו קוראים הצלחה, ומתי אנחנו נגיד סליחה, לא לילד הזה התכוונו, ואנחנו חוזרים לאותה מתכונת.

עופרה דונסקי: זה לא קשור בבינוי.

עופרה דונסקי: בחטיבות הביניים לעולם לא נעשתה בדיקה של הצלחה או אי הצלחה.

עופרה דונסקי: הרעיון התחיל כרעיון כלכלי.

עופרה דונסקי: העובדה היא שזה נולד השנה עם קיצוץ אדיר, ולא נולד בשנים הקודמות כרעיון אידיאולוגי הקשור לתרבות הפנאי.

עופרה דונסקי: אריאל כבר פועלת במסגרת הזו כמה שנים.

עופרה דונסקי: הם הרבה שנים שוקדים על פיתוח של תרבות הפנאי.

עופרה דונסקי: אני מניחה כי הם גם מסיעים ביום שישי, כי מגיעים לאריאל גם ילדים מיישובים אחרים.

עופרה דונסקי: הם פתרו גם את הבעיה של יום לימודים למורים.

שלמה ראומי: אם היום תבואי למורים ותציעי להם לחזור למסגרת הקודמת, הם לא ירצו בכך כיוון שטוב להם.

עופרה דונסקי: צריך ללמוד את התוכנית באריאל, ולחשוב האם ניתן להעתיק את מה שקורה באריאל גם למקומות אחרים.

עופרה דונסקי: אני מבינה כי יוצאים מתוך הנחה שיום שישי הוא זכות ולא חובה.

עופרה דונסקי: אז אנחנו יוצאים מתוך הנחה שהילדים ישנו עד 12:00 בצוהריים.

עופרה דונסקי: אנחנו נאבקים קשה מאוד בנושא של אלימות וסמים בקרב בני נוער.

עופרה דונסקי: אם יש להם אפשרות לישון עד שעה מאוחרת, השאלה היא מה קורה בלילה.

אילן שדה: זיהינו את יום חמישי בערב כיום בעייתי שצריך לגביו לפעול.

אילן שלגי: גם היום הם יוצאים לבלות ביום חמישי בערב.

אילן שדה: אנחנו מנסים להתמודד גם עם זה.

עופרה דונסקי: כןל מי שנמצא ברשימת היישובים אלה המועצות המקומיות שמאוד שמאוד מפוזרות.

עופרה דונסקי: אתם אמרתם כי תהיינה פעילות מקומית.

עופרה דונסקי: אני לא מבינה איך אתם תעשו את זה.

עופרה דונסקי: זה יעלה לכם הרבה יותר.

עופרה דונסקי: אנחנו הולכים להוסיף עוד כסף, והשאלה היא אם הכסף הזה עבר מכיס לכיס, עובר לאחריות של ההורים, לאחריות של הרשות ולאחריות של המשרד.

עופרה דונסקי: אם נרוויח מכך תרבות מעשירה וילדים יזכו לצפות בהצגות תיאטרון ובקונצרטים זה טוב, כי לא יהיה להם זמן אפילו לפעולות שהיו עושים בשעות אחר הצוהריים, כמו הצופים והנוער העובד, בכדורסל ובאתלטיקה.

עופרה דונסקי: ילד שהיה משעה 08:00 בבוקר עד שעה 17:00 אחר הצוהריים בבית הספר, ואז הוא נוסע בהסעה חצי שעה או שעה, מגיע הביתה שיש כבר חושך בחוץ, ואז הוא צריך להתיישב ולהכין שיעורי בית.

עופרה דונסקי: אם אנחנו נצא מהנחה שהם יכינו את שיעורי הבית בבית הספר, אז אלה שעות לימודים שהפכו לשעות לשיעורי בית.

עופרה דונסקי: גם ברמה של הלימודים אנחנו עשויים לפגוע.

עופרה דונסקי: אני חושבת שצריך להגדיר את הקריטריונים הברורים ביותר לגבי מה אנחנו הולכים לבדוק, ולהגדיר במסגרת הוועדה, באיזה מקרה אנחנו מודיעים שבשנה הבאה אנחנו חוזרים למתכונת רגילה.

עופרה דונסקי: יכול להיות שהמורים לא ירצו לחזור למתכונת הרגילה.

עופרה דונסקי: למורים יהיה יותר טוב אם יתנו להם יומיים פנויים.

עופרה דונסקי: השאלה היא מה יהיה טוב לשאר המערכת.

אבי קמינסקי: אני בעד קיום הפיילוט כיוון שזה עלה, זה נמצא על סדר היום, זה קיים ועל כן צריך לפעול.

אבי קמינסקי: אני חושב כי התנאים שהציגה כאן כאן הסתדרות המורים, הם בהחלט תנאים נכונים לאותה עשייה ולאותה הבחינה של כל הנושאים שעומדים על סדר היום בנושא של חמישה ימי לימוד.

אבי קמינסקי: לדעתי, יש חיסכון בשילטון המקומי במספר תחומים.

אבי קמינסקי: אותו ראש עיריית ראשון לציון הציג לפחות מסמך אחד שאני ראיתי אותו במו עיני, המציג חיסכון של 10,000,000 שקלים, ואחר כך זה ירד ל-9,000,000 שקלים.

אבי קמינסקי: זה גם הופיע בעיתונות.

אבי קמינסקי: אם זו היתה טעות, אני לא יודע.

אילן שלגי: ייתכן ויש שוני באופי היישוב, בין עיר כמו ראשון לציון להבין מועצה מקומית.

אבי קמינסקי: זה נכון.

אבי קמינסקי: כאשר אנחנו מדברים על הסעות ועל מועצות אזוריות, אנחנו מדברים על דבר אחד, וכאשר אנחנו מדברים על רשות מקומית ששם ייפתח מתנ"ס ומרכזי חינוך ולא תהיינה מזכירות, ולא יהיה ניקיון בתי ספר, אז יהיה חיסכון.

אבי קמינסקי: יש שוני בתפיסה.

אבי קמינסקי: כל מועצה אזורית לוקחת על עצמה את האחריות לעשות את מה שהיא רוצה לעשות.

אבי קמינסקי: הרשות המקומית בנוייה אחרת.

אבי קמינסקי: אני רוצה לשים סימן שאלה סביב סעיף 4 בתקנות.

אבי קמינסקי: אני רוצה להוציא את המועצות האזוריות מהעניין הזה, כי הן פועלות אחרת.

אבי קמינסקי: ברשויות המקומיות, לא כל רשות לוקחת על עצמה את האחריות.

אבי קמינסקי: אני שם את זה על השולחן בצורה לא נעימה, אבל אנחנו צריכים לקחת בחשבון כי לא כל רשות תוכל לסייע ולהתסתייע כדי להציג איזושהי תוכנית לגבי מה יקרה עם התלמידים, עם הפערים ועם הנושאים החברתיים האחרים שמונחים על סדר היום החברתי של מדינת ישראל.

אבי קמינסקי: לכן אני חושב שצריך לחשוב על קיום הפיילוט יותר ויותר.

שמואל בן איון: שמענו על ההיבטים השונים של הנושא הזה.

שמואל בן איון: אני רוצה לשים דגש על המורים בחינוך העל יסודי.

שמואל בן איון: האם הם יאהבו את הרעיון הזה?

שמואל בן איון: לדערתי, רוב המורים לא יאהבו את הניסוי ולא יאהבו את הרעיון הזה.

שמואל בן איון: אנחנו מתעלמים מכמה דברים.

שמואל בן איון: חלק לא מבוטל של המורים אינו מסתפק במישרה אחת בשביל להתפרנס.

שמואל בן איון: במישרה אחת אין כמעט אפשרות לקיים משפחה.

שמואל בן איון: לכן חלק ניכר מהמורים שעובדים במערכת החינוך העל יסודי, נאלצים לעבוד משרה וחצי או יותר.

שמואל בן איון: המעבר לחמישה ימים שבהם המערכת תפעל, יכביד מאוד על אותם מורים.

שמואל בן איון: ביום עבודה קשה לעבוד, שישה או שבעה שיעורים, ואחרי השינוי המדובר, יצטרכו להוסיף על כך את השיעורים שהיו נלנמדים ביום שישי.

שמואל בן איון: יום העבודה של המורה יהיה הרבה יותר ארוך.

שמואל בן איון: בנוסף, התנאים בבית הספר כבר שנים לא משתנים.

שמואל בן איון: אין מסעדות, אין חדרי מנוחה ואפילו היחס בין מספר המורים לחדרי הלימוד לא השתנה.

שמואל בן איון: היחס הוא של 2.5 מורים על כל חדר.

שמואל בן איון: התנאים הפיזיים בבתי הספר לא השתפרו בשנים האחרונות, והעומס על החדרים הוא הרבה יותר גדול.

שמואל בן איון: אם אתה מצמצם את מספר הימים, המורים יצטרכו להמתין ב"חלונות", שעות בהן המורה יושב ולא מקבל שכר על אותה השעה.

שמואל בן איון: הוא גם לא יודע מה לעשות באותה השעה.

שמואל בן איון: הוא יושב בחדר המורים ובוהה.

יהודית גידלי: זה רע מאוד שהוא לא יודע מה לעשות.

לאה רוזנברג: אתה מציג תמונה מאוד עצובה של מה המורים עושים במערכת.

יעל רום: הוא אומר את האמת.

לאה רוזנברג: זאת לא האמת.

לאה רוזנברג: גם אני הייתי מורה במערכת.

שמואל בן איון: את יודעת שאין חדרי עבודה למורים.

לאה רוזנברג: אבל הם לא בוהים.

שמואל בן איון: אז מה הם עושים?

שמואל בן איון: כיוון שתשתיות בית הספר לא השתנו, כאשר מציעים להאריך את היום, הילדים גם כן יצטרכו להסתובב בחצר חלק מהשעות.

שמואל בן איון: אין פתרונות.

שמואל בן איון: המחסור בתקציבים רק הולך ונעשה יותר אקוטי.

שמואל בן איון: עכשיו אנחנו מציעים שינוי שיכביד על המערכת.

שמואל בן איון: אני חושב כי העיתוי הוא אומלל, משום שאין לי ספק שכדי לעשות את הנסוי הזה כמו שצריך זה ידרוש הוספה לתקציב.

שמואל בן איון: בנוסף, השומרים בשעה 13:00 הולכים הביתה, למרות שהיום מתקיים מאבק להאריך את שעות השמירה בשעה אחת.

שמואל בן איון: אפשר לעבור לחמישה ימי לימוד בתנאי שתהיה תוספת תקציבית, ובתנאי שיינתנו פתרונות לבעיות שעלו פה.

שמואל בן איון: זאת לא הכוונה.

שמואל בן איון: אני לא מבין לאיזה כיוון הולכים.

ישראל נדיבי: שאלו פה מדוע אלה שעשו את הניסיון הזה כל כך מאושרים.

אילן שלגי: שאלתי מהן הסיבות.

ישראל נדיבי: במועצה האזורית עמק הירדן שבצעת את המסגרת הז כבר עשר נים בבתי הספר היסודיים, אמרה לי מנהלת מחלקת החינוך, כי מהרגע שהם ביצעו את השינוי הזה, הופסקו לגמרי העדרויות התלמידים.

ישראל נדיבי: את כל הדברים שהם עשו באמצע השבוע, הם עושים ביום שישי.

יוסי שריד: אני לא חושב שעומד להתבצע פיילוט.

יוסי שריד: אחרי דשנעקוב ונראה מה שקורה במשך השנה, מנקודת מבטו של המדען הראשי של משרד החינוך, לא נוכל להסיק שום מסקנות.

יוסי שריד: אי אפשר להסיק מסקנות ממועצה אזורית לגבי כלל המערכת.

יוסי שריד: לא ניתן לסיק גם ממועצה אזורית אחת למועצה אזורית שנייה, כיוון שההטרוגניות היא כל כך גדולה.

יוסי שריד: מה עניין עמק הירדן לעניין מבואות חרמון?

יוסי שריד: עמק הירדן זו מועצה אזורית מבוססת אשר שתולה על פלגי מים, ואני לא רוצה להגיד גם על מה היא יושבת שם.

יוסי שריד: אני בעדם כי הם גייסו הרבה תרומות.

יוסי שריד: כך גם לאריאל יש מקורות תקציביים גדולים.

יוסי שריד: רון נחמן וולולה ידעו לנסוע לחו"ל ולהביא משם מליונים.

יוסי שריד: ראש המועצה המקומית מבואות חרמון לא יודע להביא מחו"ל כסף.

יוסי שריד: האם כושר ההתארגנות הפנימית לגבי יום שישי של גל שמואל דומה לזה של מרגליות?

יוסי שריד: אין פה פיילוט, אלא יש פה אילוץ כי אלה בתי הספר שביקשו להשתתף בניסוי.

יוסי שריד: לא ניתן יהיה להסיק מהפיילוט הזה שום מסקנה רצינית.

אילן שלגי: גברת רוזנברג, אנחנו נבקש שלישיבה הבאה יבוא גם פרופסור נבו, ויספר לנו איך הוא רואה את הניסוי הזה מהבחינה המדעית.

יוסי שריד: אגב, המועצה האזורית מבואות חרמון, סגרה את בתי הספר שלה.

ישראל נדיבי: היא איחדה אותם עם מועצה מקומית גליל עליון, שזה דבר חשוב כשלעצמו.

יוסי שריד: אני רק אומר שאין לה בתי ספר, כך שהיא לא משתתפת בשום פיילוט.

לאה רוזנברג: המעבר לחמישה ימי לימודים הוא איננו הפתרון לכל הבעיות שמטרידות את מערכת החינוך של מדינת ישראל.

לאה רוזנברג: נעשות הרבה מאוד פעולות אחרות שמטרתן הוא שיפור התוצאות של ילדי ישראל בכל המבדקים, במיצג, בבגרות ובמבחנים הבינלאומיים.

לאה רוזנברג: אי אפשר לקשר לארגון החדש של שבוע הלימודים, את הבקשות לפתרונות לכל הבעיות.

לאה רוזנברג: אין לי בכלל ויכוח על כך שצריך לשפר את התנאים הפיזיים בתוך בתי הספר, ללא קשר למעבר לחמישה ימי לימוד.

לאה רוזנברג: אפילו אם ילמדו יומיים, צריך לשפר את התנאים הפיזיים.

לאה רוזנברג: האם מישהו חושב שמשרד החינוך סבור שהתנאים הפיזיים הם התנאים האידיאליים לילדים ולמורים בתוך המערכת?

לאה רוזנברג: זה דורש טיפול וסה נמצא על סדר היום, אך עדיין לא בשלב בו אפשר ליישם את כל הדברים, אבל יש שינויים ויש חידושים ויש שיפור אפילו בשירותים של בתי הספר.

לאה רוזנברג: יוסי, אתה שאלת האם הופקו לקחים.

לאה רוזנברג: לא בהופקו עדיין לקחים במערך מסודר שעשה מעקב ובקרה.

לאה רוזנברג: קיבלנו את הלקחים מאותם מקומות, כמו אריאל, שעעשו את המהלך הזה.

לאה רוזנברג: אני לא מסרתי את הלקחים האלו, מפני שאני מניחה שהשאלה תהיה, איך עשינו את המחקר ואיך עשינו את המעקב.

לאה רוזנברג: אנחנו אספנו את הלקחים האלה כדי לראות איזה סוגיות עלולות לצוץ בהמשך, כדי שבתנאים נוכל להביע אותם.

לאה רוזנברג: מהם התנאים שיניחו את דעתו של מנהל המחוז.

לאה רוזנברג: למנהל המחוז יש הרבה מאוד שיקול דעת שהוא מפעיל בדברים שהם מאוד מאוד רציניים.

לאה רוזנברג: לא דומים התנאים שיניחו את שיקול דעתו של מנהל המחוז באיזור מסויים, למה שיניח את דעתו של מנהל מחוז באיזור אחר, כי התנאים הם שונים.

לאה רוזנברג: דוד, אפשר ללמוד מהעולם, ולמדנו מהעולם.

לאה רוזנברג: יפן עברה למערכת של חמישה ימי לימוד בשנת 2001.

לאה רוזנברג: יפן לא חשודה בעיננו שהיא מדינה שההישגים לא עומדים בראש מעיניה.

לאה רוזנברג: לא הייתי קונה מהם את כל אצעי הלחץ בנושא ההישגים.

לאה רוזנברג: יש דברים שלא הייתי רוצה שנלמד מהם.

לאה רוזנברג: למדנו מנמדינות אחרות בעולם, אך מן הצד השני לא נוכל ללמוד מרשות אחת לגבי רשות אחרת בתוך מדינת ישראל.

לאה רוזנברג: יש שוני גדול בין מרגליות לבין תל-אביב, בין בתי ספר יסודי, חטיבות ביניים וחטיבות עליונות.

לאה רוזנברג: אנחנו לא נכריח מישהו להיכס לניסוי הזה, רק כדי שהמדגם שלנו יהיה יותר טוב.

לאה רוזנברג: אנחנו רוצים לקחת מתוך הרשימה את אותם בתי הספר שיכולים לשמש לנו איזשהו דגם, שעל פיו נוכל להפיק לקחים לגבי איזה תנאים אנחנו צריכים לשפר, לשכלל או אולי להחליף, כך שאם אנחנו נעבור למודל שהוא יותר יישומי ליותר רשויות ויותר בתי ספר, אנחנו שכללנו את התנאים שאנחנו נדרוש כדי להיכנס למסגרת הזו.

לאה רוזנברג: אני חושבת כי יש לנו פה מספיק בתי ספר שאפשר לקחת מתוכם מדגם.

יעל רום: אם הם ייכנסו לגירעון, מי יכסה אותו?

יוסי שריד: מי יממן את ההזנה?

לאה רוזנברג: המהלך הראשון לא דיבר עדיין על שיקולים של כלכלה, ואני מזכירה את זה פעם שנייה היום.

לאה רוזנברג: מרכז השלטון המקומי שהגיע לשיח הזה אמר, כי יש רשויות מקומיות שפיתחו מודל של פעולות בתוך היישוב, והוא רוצה לבדוק את האפשרות הזו.

לאה רוזנברג: זה היה לפני הקיצוץ התקציבי ולפני הנושא של המינהל לחינוך התיישבותי.

לאה רוזנברג: הבקשה לדיון הגיעה לפני שעלךה הצורך בקיצוץ.

לאה רוזנברג: אני לא חושבת שחיסכון זו מילת גנאי, אבל מראש אמרנו שהחיסכון שאם יהיה בגין המעבר לחמישה ימים, חלקו יהיה לטובת הפעילות.

יוסי שריד: בפעם הבאה אני אביא לך את הפרוטוקול בו מצויין מה נאמר על ידי משרד החינוך ושרת החינוך בעניין החיסכון והשיקולים התקציביים, ותראי כי יהיה צורך ליישב בין הדברים.

יוסי שריד: מי מנהל את ההזנה להנחת דעתו של מנהל המחוז?

לאה רוזנברג: אני לא חושבת שנוצרה סתירה.

לאה רוזנברג: אני אמרתי שהתחיל דיון בנושא הזה במהלך שוטף של ישיבות התיאום.

לאה רוזנברג: אני רוצה להזכיר לכולכם, כי כבר היום קיימת מערכת של יום חינוך ארוך, על פי חוק, שעובד.

לאה רוזנברג: זה לא היה מותנה בהזנה, אלא היה מותנה בכך שיוודאו שיהיו תנאים כאלו שלא יימצא ילד שלא תהיה אפשרות שהוא יוכל לאכול בתוך בית הספר, ולוודא שהוא מקבל את ההזנה.

לאה רוזנברג: חלק מהבסבסוד שניתן יהיה לעשות באמצעות החיסכון שיווצר, הוא כדי להעמיד לרשות כל מועצה ורשות מקומית את האפשרות לתת מענה גם לנושאים האלה.

יוסי שריד: על מי האחריות להזנה?

לאה רוזנברג: האחריות להזנה היא קודם כל על ההורה.

יוסי שריד: מי אחראי על ההזנה מלבד ההורים.

אילן שלגי: אנחנו יודעים שהמערכת לא אחראית להזנה.

אילן שלגי: המשרד לא הולך לקבל על עצמו אחריות להזנה.

לאה רוזנברג: כדי שלא תהיינה ספקות, יש חיסכון.

לאה רוזנברג: אם לא מסיעים ילדים יום אחד בשבוע, והעלויות של ההסעות נחסכות, יש חיסכון.

לאה רוזנברג: מראש התנינו שכל החיסכון שיהיה לא ילך לסעיף חיסכון, אלא שחלקו יממן פעולות לטובת ילדים שאינםם מסוגלים לממן את הפעולות הללו בימי שישי.

לאה רוזנברג: החיסכון יהיה, אך לא במלוא היקפו, כדי שאפשר יהיה לעשות את זה.

לאה רוזנברג: אני היתי מורה, מנהלת ומנהלת אגף חינוך.

לאה רוזנברג: אני לא יכולה לצאת מתוך הנחה שיש רשויות מקומיות שהן לא יכולות לקחת אחריות על פעולותיהן.

לאה רוזנברג: אסור לי להניח כך.

לאה רוזנברג: אנחנו כן יכולים לוודא שרשות מקומית שלא תוכל להציג תוכנית שהיא תוכנית מחייבת שעומדת בבקרה ויכולה להתממש, לא נאשר לה את התוכנית הזו.

לאה רוזנברג: זאת ההזדמנות שלנו לתת אישורים או לא לתת אישורים.

עופרה דונסקי: כל רשימת המועצות כבר בתוך התוכנית.

יוסי שריד: היא לא בפנים.

יוסי שריד: זה צריך להיות להנחת דעתו של מנהל המחוז.

עופרה דונסקי: הם כבר התחילו את התוכנית.

לאה רוזנברג: הנושא התחיל כדיון לצורך חשיבה עמוקה יותר.

לאה רוזנברג: בתוך המהלך של החשיבה העמוקה הזו והתוכניות, היה קיצוץ בתקציב.

לאה רוזנברג: יש רשימה של אותם 83 בתי ספר בכל מדינת ישראל שנכנסים לניסוי הזה.

לאה רוזנברג: כרגע אנחנו מלווים את התוכנית הזו עם ועדת היגוי ועם הערכה, כדי להפיק לקחים, אם וכאשר נציע אותה לכל מדינת ישראל, כך שנגיד כי מעכשיו רשות שתרצה להצטרף, תצטרך לעמוד בתנאים מסויימים.

לאה רוזנברג: גם הרשויות וגגם המועצות האזוריות שנכנסו כבר לתוכנית הזו, מגישות את התוכנית שלהן לבדיקה.

לאה רוזנברג: הסנקציה כרגע איננה.

לאה רוזנברג: בנימה אישית, אני רוצה להגיב להערה של יעל.

לאה רוזנברג: אנחנו יודעים היטב מי הילדים והמבוגרים שמספיקים הכי הרבה.

לאה רוזנברג: מדוברה באלה שגם עובדים בשתי משרות, או ילדים שלומדים חמש יחידות בכל המקצועות, גם הולכים לתנועות הנוער, גם מתנדבים לכל מיני פעילויות, מספיקים לעזור בבית, ובסוף בערב הם גם מתחברם לאינטרנט.

לאה רוזנברג: אני לא מגזימה בתיאור הזה.

לאה רוזנברג: גם אם נוסיף עוד שעת לימוד אחת או שעתיים ליום מסויים, כי גם אם ניקח את כל יום שישי ונחלק אותו על כל השבוע, אז נגיע מקסימום לתוספת של שעה או שעתיים ליום.

יוסי שריד: איזו תוספת?

יוסי שריד: הרי כל התוכנית הזו באה להסוות מפני ההורים שלא חוזרים שעה קודם מבית הספר.

לאה רוזנברג: כל הילדים שהיו הולכים עד היום לחוגים, ימשיכו ללכת גם היום לחוגים.

לאה רוזנברג: אחת המכות הקשות שלנו היא שילדים ביסודי לא מצטרפים לתנועות נוער.

לאה רוזנברג: אני חושבת שזו יכולה להיות ההזדמנות המדהימה לעשות גיוס הגון לתוך תנועות הנוער ביום שישי של התלמידים בבתי הספר היסודיים.

לאה רוזנברג: אני רוצה לתת הוכחה אחת למי שלא מאמין בזה שאני מאמינה בזה.

לאה רוזנברג: לפני חמישה חודשים אני כתבתי מסמך, שאומר שאנחנו צריכים להקים תאים של תנועות נוער בבתי הספר היסודיים, ולהקצות לכך אחראי בתוך המערכת.

לאה רוזנברג: יש לי את ההזדמנות להעלות מחדש את המסמך השמור הזה.

אילן שלגי: אני מבקש לומר למשרד החינוך דברים שאמרתי גם בהתחלה.

אילן שלגי: אתם פועלים לא באופן חוקי.

אילן שלגי: אתם פועלים באופן שאנחנו לא נטיל עליו וטו היום, ואנחנו מקווים שהניסוי שאתם עושים יצליח, אך יחד עם זאת אנחנו צריכים לדרוש מכם שתחזרו אלינו עם כללים, אחרי שעברו את אישורו של משרד המשפטים, ואחרי שהקמתם כבר את ועד החינוך ונועצתם בו כחוק.

אילן שלגי: רק אז הוועדה הזו תאשר או לא תאשר את הכללים.

אילן שלגי: אני רוצה לסכם את הישיבה.

אילן שלגי: הוועדה מביעה פליאה על כי לא קיים ועד חינוך כמתחייב מחוק חינוך ממלכתי, והיא קוראת לשרת החינוך והתרבות להקימו לאלתר.

יוסי שריד: לגופו של עניין, הוא מיותר.

אילן שלגי: אם אין צורך בו, בואו נשנה את החוק.

אילן שלגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לחזור אליה עד לישיבתה הבאה בנושא זה, עם הכללים שהיא מבקשת מהוועדה לאשר, לאחר סיום הליך ההוועצות בוועד החינוך ובמועצת החינוך הדתי, כמתחייב מהחוק.

אילן שלגי: הישיבה הבאה תתקיים בסמוך לאחר סיום פגרת הכנסת.

אילן שלגי: הוועדה מבקשת מהמשרד, כי לישיבתה הבאה בנושא זה, יגיע גם המדען הראשי של המשרד למתן פירוט ותשובות בנושא הניסוי שמתקיים הים.

אילן שלגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.