ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 74, 2003-09-03 09:00

אילן שלגי: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אילן שלגי: אנחנו מקיימים פה היום דיון בנושא האגודה לקידום החינוך.

אילן שלגי: הדיון הזה היה על סדר יומה של הוועדה, כאשר התקבלה גם הצעה שהועברה אלינו מהמליאה, הצעתו של חה"כ פינס שכותרתה היא "ביטול פרוייקט תלמידים מצטיינים מהפריפריה".

אילן שלגי: אני סבור שיש לנו פה נושא שהוא אחד מן הסעיפים שבתוכנית הרפורמה של משרד החינוך.

אילן שלגי: אנחנו נשמע עוד מעט את מר לייטר שהוא מ"מ משנה למנכ"לית משרד החינוך בעניין.

אילן שלגי: מתוך דברים שכבר שמענו פה בוועדה, יש לי רושם כי חלק ניכר מן הרפורמה הזו, עדיין לא מתבצע.

אילן שלגי: שמענו על כך גם בכנס קיסריה.

אילן שלגי: אני מבין שיש קשיים לשינויים מבניים בתוך המשרד, אך לעומת זאת המשרד ממשיך בהליכים לגבי שינויים שמתייחסים לפעילות שמתבצעת על ידי גופים כגון האגודה לקידום החינוך.

אילן שלגי: יכול להיות כי אלה שינויים ראויים שייעלו את המערכת ויחסכו בכספים, אך בהחלט יש מקום לבדוק ולשאול.

אילן שלגי: אני אומר כבר בתחילת הדיון כי אני רוצה שלא היום נסיים את הדיון.

אילן שלגי: אני סבור שיהיה זה נכון שהוועדה תבקר באחד מן המוסדות שבו יש פעילות של האגודה ובו נמצאים תלמידים

אילן שלגי: שנקלטו על ידי האגודה.

אילן שלגי: מבחינתי יהיה ניתן לעשות זאת מיד לאחר תום הפגרה, לפני חודש אוקטובר.

יוסי שריד: בתנאי שבינתיים לא יהיו שינויים.

אילן שלגי: בוא נחכה ונשמע את משרד החינוך.

אילן שלגי: אני הייתי רוצה להעביר את רשות הדיבור לחה"כ פינס.

אופיר פינס-פז: בפעם הראשונה שהתוודעתי לפרוייקט הזה של קידום תלמידים מצטיינים מהפריפריה היה כאשר הגעתי לאונניברסיטה העברית בירושלים.

אופיר פינס-פז: מצאתי את עצמי פעיל בתא הסטודנטים של מפלגלת העבודה, ובמסגרת הפעילות הזו נדהמתי לגלות כל כך הרבה סטודנטים שהגיעו מכל קצוות הארץ, מכל עיירות הפיתוח שלי כסטודנט שהגיע ממרכז הארץ נראו כמעט כמו מדינה אחרת.

אופיר פינס-פז: לאט לאט גיליתי כי סיפור ההצלחה של כל אחד מן התלמידים האלו היה די דומה מבחינת התמריץ והדחיפה קדימה שהם קיבלו.

אופיר פינס-פז: מאוחר יותר במהלך הפעילות הציבורית שלי בעליית הנוער ובסוכנות גיליתי רגישות ואהדה גדולה מאוד ליכולת לטפח מצויינות ולתת לאנשים לבטא ולמצות את מיטב הכשרונות שלהם בדרכים שלמערכת החינוך במדינה יש.

אופיר פינס-פז: כאשר אני שומע כי במסגרת הרפורמה פרוייקטים מן הסוג הזה הולכים לאיבוד, אני חושב כי זה לא מתקבל על הדעת.

יוסי שריד: בעיקר שהרפורמה עדיין לא מתבצעת.

אופיר פינס-פז: אני מודע לאמירה כי במדינת ישראל אנו משקעים משאבים עצומים בחינוך, כאשר התוצאות לא עומדות בקנה אחד עם המשאבים.

אופיר פינס-פז: המדינה רואה בנושא החינוך, נושא בסדר עדיפויות גבוה ביותר, ולמרות שהיא משקיעה יותר אולי מחלק גדול מהמדינות בעולם, ברמת התוצאה אנחנו לא שם.

אופיר פינס-פז: בשל כך בדיונים מן הסוג הזה אני לא אומר כי אולי ניתן להגיע לתוצאות יותר טובות בפחות כסף.

אופיר פינס-פז: בשביל זה יש אנשים שהם בעלי מקצוע בתחום החינוך ובתחום הניהול.

אופיר פינס-פז: עם זאת, אם התוצאה הולכת להיות כפי שתוארה באמצעי התקשורת בארץ, אז אני חייב לומר כי זו תוצאה שאי אפשר להסכים לה והיא בוודאי מחייבת דיון.

אופיר פינס-פז: אני שמח שוועדת החינוך מתכנסת בעניין הזה כדי לקבל הסברים, לשמוע הבהרות, ולומר את דעתה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שכדאי לבקר בפרוייקט.

אופיר פינס-פז: אני מציע שנקבל סקירה מהגורמים האחראים במשרד ובאגודה, כדי לדעת לאן מועדות פנינו, ולראות האם הפרוייקט הזה עומד להיסגר או שניתן להצילו, ולדעת גם כי אם הוא עומד רק להשתנות, אז באיזה אופן ובאיזו צורה זה ייעשה.

אילן שלגי: אני מבקש לשמוע את מר יחיאל לייטר.

יחיאל לייטר: נאמר פה קודם כי שום רפורמה לא מתבצעת.

יחיאל לייטר: מדובר בתוכנית שגובשה לפני ארבעה חודשים, והיא תוכנית שנוגעת כמעט לכל יחידות המשרד, ואם אכן מבצעים את התוכנית באופן מבוקר וענייני, אני לא חושב שאף אחד מצפה שהכל יתבצע כהרף עין.

יחיאל לייטר: הדברים צריכים להתבצע מתוך שיקול דעת ומתוך אחריות.

יחיאל לייטר: בנוסף, יש קבוצת לובי שקמה כדי לשמור על הסטטוס קוו בכל יחידה ויחידה, ואיתן אנחנו צריכים להתמודד וזה לוקח גם זמן.

יחיאל לייטר: יש כל הזמן דרישה מאותן קבוצות הלובי לעקב ולהקפיא את השינויים.

יחיאל לייטר: לכן אם יש איזושהי ביקורת על קצב ביצוע רפורמה, ראוי לקחת את כל היריעה בחשבון.

יחיאל לייטר: בנושא הפרוייקט שהזכיר חה"כ פינס, אני חייב לומר כי יש פה איזושהי אי הבנה, או אי ידיעה.

יחיאל לייטר: אין כוונה לבטל שום פרוייקט.

יחיאל לייטר: יש לנו היום במדינה חמישה גופים שעוסקים בחינוך פנימייתי.

יחיאל לייטר: להערכתנו, אין צורך בכפילות כזו.

יחיאל לייטר: אנחנו לא צריכים חמישה גופים שעוסקים בפיקוח או בהשמה, או חמישה גופים שמביאים איתם את התקורות המיותרות, בזמן שגוף אחד יכול להתעסק גם בהשמה וגם בפיקוח.

אופיר פינס-פז: האם מספר התלמידים בפרוייקט לא יפחת?

יחיאל לייטר: אני שמח מאוד על השאלה הזו.

יחיאל לייטר: התשובה היא שהמצב יהיה בדיוק הפוך.

יחיאל לייטר: עם החיסכון של התקורות, תהיה לנו האפשרות גם להוסיף תלמידים לפרוייקט.

יחיאל לייטר: אם ניקח את החיסכון של תקורות האגודה לקידום החינוך, 2,700,00 מיליון שקל.

אופיר פינס-פז: למה אתה קורה תקורות?

יחיאל לייטר: השמה ופיקוח.

יחיאל לייטר: יש לנו כבר את כוח האדם.

יחיאל לייטר: יש לנו מינהל לחינוך התיישבותי שבתוכו עליית הנוער שגם לה יש כמה הצלחות בעשורים האחרונים.

יחיאל לייטר: יש לנו נשיא ושר ביטחון שהם בוגרי עליית הנוער.

יורי שטרן: זה לא הישג של השנים האחרונות.

יעל רום: האם על הפילוסופיה החינוכית המנוגדת בין שני הגופים לא נתתם את הדעת?

יחיאל לייטר: בתשובה לשאלתו של חה"כ פינס, אני רוצה לומר כי לא רק שלא יהיה קיצוץ במספר התלמידים, אלא יהיה גם חיסכון.

יוסי שריד: מהו החיסכון הצפוי לפי התוכנית שלכם?

אילן שלגי: אם התקורה היא 2,700,00 מיליון, כמה תחסכו מתוך זה?

יחיאל לייטר: בין 2,000,000 ל-2,500,00 מיליון.

יולי תמיר: איך זה יכול להיות?

יולי תמיר: האם אתם לא תעשו מיון של תלמידים?

יחיאל לייטר: אני לא מבין את השאלה.

יחיאל לייטר: יש פה גוף שעוסק בהשמה ובפיקוח.

יחיאל לייטר: היום תלמידי האגודה לקידום החינוך ותלמידי עליית הנוער לומדים באותם המוסדות.

יחיאל לייטר: אם ניקח למשל את הכפר הירוק, נראה כי יש שם 292 תלמידים המתוקצבים על ידי עליית הנוער ו-49 תלמידים מתוקצבים על ידי האגודה לקידום החינוך.

יחיאל לייטר: האם מישהו חושב כי התלמידים האלה לומדים בכיתות נפרדות?

יחיאל לייטר: הם לומדים באותן הכיתות.

יחיאל לייטר: מדוע אני צריך שני מפקחים למוסד הזה?

יחיאל לייטר: אם מפקח אחד מספיק כדי לפקח על 292 ילדים, מדוע הוא לא מספיק בשביל לפקח על 350 תלמידים?

יחיאל לייטר: בחוות הנוער הציונית 291 ילדים מתוקצבים על ידי עליית הנוער ו-79 תלמידים מתוקצבים על ידי האגודה לקידום החינוך.

יחיאל לייטר: אותו מפקח יפקח על כל התלמידים, ואותו גוף השמה משים את הילדים.

יחיאל לייטר: הרשימה עוד ארוכה.

יחיאל לייטר: מבחינת האחוזים מדובר על 50% מאותם 76 מוסדות שהם מתוקצבים על ידי האגודה לקידום החינוך, בהם יש תלמידים גם של המינהל וגם של האגודה.

יחיאל לייטר: אם אנחנו נוריד את התלמידים שלומדים במוסדות האורגניים בבעלות האגודה, אנחנו נגיע ל-64%.

יחיאל לייטר: אנחנו טוענים כי אותם 64% יכולים להיות מושמים ומפוקחים על ידי אותו גוף.

יחיאל לייטר: החיסכון הוא גדול.

יחיאל לייטר: אנחנו לא מדברים רק על האגודה לקידום החינוך, אלא גם על המפעל להכשרת ילדי ישראל, מתן ונעלה.

אופיר פינס-פז: במתן אמרו לי שביטלתם את הרפורמה.

יחיאל לייטר: אני לא יודע מי אמר לך את זה.

יחיאל לייטר: לא ביטלנו שום רפורמה.

אופיר פינס-פז: קיבלתי פתק אנונימי.

יחיאל לייטר: אז קבל עכשיו אמירה לא אנונימית ששום רפורמה לא בוטלה.

יחיאל לייטר: אני מציע שנשמע כמה מילים ממי שאמור לקלוט את תלמידי האגודה לקידום החינוך, מי שעומד בראש המינהל לחינוך התיישבותי לעליית הנוער, מר שילה.

אילן שלגי: אני מבקש קודם כל לשמוע את חה"כ יורי שטרן שצריך לעזוב עוד מעט.

יורי שטרן: אנחנו מוזרמים לאותה שיטה בכמה מישורים.

יורי שטרן: אני חושב כי אתם עם הכוונות הטובות צריכים לשאול את הדרך.

יורי שטרן: יש דברים שהם אולי באמת פועלים בקוטוים מקבילים, אך לפעמים ההבדלים הם משמעותיים.

יורי שטרן: הריבוי הזה לא נולד בצורה בלתי מוצדקת.

יורי שטרן: בדרך לחיסכון אתם לוקחים את היחידות הכי פועלות, הכי מצטיינות והכי מועילות ואותן אתם מצמצמים לטובת הבירוקרטיה המשרדית שלכם.

יורי שטרן: ככה ניסיתם לעשות גם עם נעלה.

יורי שטרן: אני טוען כי אם יש דבר שהוא טוב ובהוא מתפקד, מדוע להרוג אותו.

יורי שטרן: למה כל דבר שהוא מצטיין והוא חוסך כסף ואותו יעיל מהפקידות שלכם, אתם רוצים לכופף אותו ולבטל אותו.

יורי שטרן: מה הנטייה הזו?

יורי שטרן: זה לא רק במשרד החינוך, אלא גם במשרד התעשייה והמסחר.

יורי שטרן: ראיתי שם איך הורגים את מכון הייצור ואת הרשות לעסקים קטנים.

יורי שטרן: כל הגופים החוץ ממשלתיים הם יעילים יותר וגמישים יותר מיחידות המשרד מטבע הדברים, כי אין שם הרבה מנגנונים שהופכים את הפקידות לאבן שאי אפשר להזיז אותה.

יורי שטרן: האנשים יכולים להיות טובים מאוד, אך השיטה היא דפוקה.

יורי שטרן: אם אתם טוענים כי קיימים חמישה גופים, תבחרו גוף אחד שהוא הטוב ביותר ואותו תחזקו על חשבון האחרים.

יורי שטרן: אנחנו בעד הרפורמות ובעד החיסכון, למרות שלא כל חיסכון הוא מוצדק ויש חיסכון שעולה הרבה יותר כסף ממה שהוא חוסך, בוודאי בתוצאה הסופית שהיא עלובה כל כך במערכת החינוך.

יורי שטרן: אתם לוקחים את מי שהופך את התוצאה להרבה מעבר לממוצע, ובו אתם פוגעים.

יורי שטרן: אני מציע שייקחו את כל הפרוייקטים הדומים האלה וישקיעו את הכסף במי שעושה את זה הכי טוב, ולא במי שהכי קרוב לנציבות שירות המדינה ולכל יתר המנגנונים.

יוסי שריד: לפני שחה"כ יורי שטרן עוזב, אני רוצה לומר כי הוא אמר דברים חשובים שאני מאמץ אותם, אך אני מוצא לנכון להסתייג בדבר אחד כי אני לא בטוח אפילו לגבי הכוונות.

יורי שטרן: חברי הקואליציה צריכים להיות בטוחים בכוונות הטובות.

יוסי שריד: יש כל מיני שמועות לגבי מה רוצים ואת מי רוצים, ואחר כך מתבררים דברים לא נעימים.

יוסי שריד: מר לייטר, בכל פעם שאני שומע את הביטוי פרוייקט בשרי נעשה חידודים חידודים.

יוסי שריד: אין פה שום פרוייקט.

יוסי שריד: זה לא פרוייקט.

יוסי שריד: זו תוכנית של הרבה מאוד שנים.

יוסי שריד: זו מערכת פדגוגית חשובה.

יחיאל לייטר: מר פינס דיבר על פרוייקט, ואני השבתי לדבריו.

יוסי שריד: אז ההערה היא משותפת לך ולחה"כ פינס.

יוסי שריד: אני יותר רגיש אליך.

יוסי שריד: אני לא רוצה להשתמש בלשון של הפלגה, אבל אם כבר משתמשים בביטוי פרוייקט, אני מציע את הביטוי פואמה פדגוגית.

יוסי שריד: כל המדינה הזו פרוייקטים.

יוסי שריד: משום שאתם מתייחסים לכך בתור פרוייקט, אז זו גם בסופו של דבר המסקנה.

יוסי שריד: אני רוצה לספר לכם מנסיוני המוגבל, כי בכל פעם שהייתי נתקף במידה כלשהי של דיכאון והייתי רוצה להתעודד, הייתי הולך לאגודה לקידום החינוך.

יוסי שריד: לא הייתי הולך למינהל לחינוך התיישבותי כי שם הדיכאון שלי היה גובר.

יוסי שריד: האגודה לקידום החינוך היתה בעיני המסגרת הכי טובה במשרד החינוך, ואילו המינהל לחינוך התיישבותי היה בעיני המסגרת הכי גרועה במשרד החינוך.

יחיאל שילה: זו השמצה.

יוסי שריד: זו השמצה ואני עומד מאחוריה.

יחיאל לייטר: האם אתה מתכוון למינהל או לעליית הנוער?

יוסי שריד: המינהל לחינוך התיישבותי היה המסגרת הכי גרועה במשרד החינוך.

יחיאל לייטר: אתה כולל גם את הקיבוצים ולא רק את עליית הנוער.

יוסי שריד: בהחלט גם את הקיבוצים.

יוסי שריד: היה שם גם דודי טוקר.

יוסי שריד: לא חשוב, הוא כבר איננו.

יחיאל לייטר: אז למה לומר את זה?

יחיאל לייטר: כאשר אתה היית שר החינוך האם סגרת את המינהל?

יוסי שריד: זה היה כישלון.

יוסי שריד: הייתי צריך לסגור הרבה דברים.

יחיאל לייטר: האם מקור הדיכאון שלך נסגר בתקופתך?

יוסי שריד: אתם כבר מכהנים תקופת זמן של פי שלושה מתקופת הזמן שהיתה לי.

יוסי שריד: את כל השיבושים שלי כבר מזמן יכולתם לפתור.

אורי אריאל: למה היית כל כך מעט זמן?

יוסי שריד: זו באמת היתה בעיה.

יוסי שריד: המינהל לחינוך התיישבותי היא מסגרת גרועה.

אורי אריאל: חה"כ נהרי, האם אתה יכול להתייחס לזה?

משולם נהרי: אני יכול רק לאשר שהוא לא רצה את יו"ר המינהל כדי לסגור את המינהל.

יחיאל לייטר: הוא היה עסוק בעציצים אז.

יוסי שריד: מר לייטר, אתה עובד מדינה ואני מציע לך לא לחרוג מכך.

יוסי שריד: אמנם אתה מקורב לשרים, אך זה לא הופך אותך לשר.

יחיאל לייטר: לשרה.

יולי תמיר: נדמה לי שראוי להעיר למר לייטר שבהיותך פקיד, אתה לא ראוי לדבר כך לחברי כנסת, עם כל הכבוד הראוי.

יולי תמיר: תתנהג כפקיד ולא כאדם פוליטי.

יוסי שריד: תשמור על מגבלותיך כפקיד.

אילן שלגי: אם היתה מכבדת אותנו השרה, היא היתה יכולה להיכנס גם לויכוח פוליטי.

יחיאל לייטר: אני רוצה לבקש מהיו"ר שכיוון שאני לא יכול להגיב ברמה הפוליטית, אולי ניתן למנוע את ההשמצות הפוליטיות.

יוסי שריד: לא.

יולי תמיר: לא.

אילן שלגי: כל זמן שחבר כנסת לא מנבל את פיו, וזה לא קורה פה, היו"ר לא יפסיק את דיבורו, אלא אם כן הוא חורג ממסגרת הזמן.

אילן שלגי: לחברי הכנסת יש גם עמדות פוליטיות וגם חסינות, ובמקרה של חה"כ שריד יש לו גם היכרות טובה של המערכת.

יוסי שריד: למען מנוע אי הבנה, ואולי מישהו לא שם לב למה שנאמר על ידי, אני חוזר ואומר, כי האגודה לקידום החינוך נראתה לי כמסגרת היותר טובה במשרד החינוך והמינהל לחינוך התיישבותי נראה לי כמסגרת היותר גרועה במשרד החינוך.

אילן שלגי: מר לייטר, אתם רציתם לסגור את המינהל להתיישבות.

יוסי שריד: רק לפני מספר שבועות הם רצו לסגור את המינהל לחינוך התיישבותי.

יחיאל לייטר: לא היה ולא נברא.

יחיאל לייטר: אנחנו רצינו להעביר את המינהל מהתיישבותי לפנימייתי, ושום תוכנית כזו לא בוטלה.

יחיאל לייטר: אנחנו מעבירים את המינהל לחינוך התיישבותי למינהל פנימייתי, לאותו מקום שצריך לקלוט את כל הגופים הפנימייתים בארץ.

יוסי שריד: כל העברות האלה הם כאילו לכאורה המצב החדש יהיה מצב טוב יותר מהמצב הישן.

יוסי שריד: כל הדברים האלה הם אחיזת עיניים.

יוסי שריד: אני רוצה להזכיר לך כי אותו דבר אתם עשיתם גם עם מרכזי המורים.

יוסי שריד: סגרתם את מרכזי המורים, למרות שהם היו מסגרת ראויה, והבטחתם לפתח את המרכזים הפדגוגים, ובינתיים אין מרכזי מורים ואין חיזוק למרכזים הפדגוגים.

יוסי שריד: זו שיטה.

יוסי שריד: אומרים כי באופציה הבאה המצב יהיה טוב יותר, אבל קודם כל מבטלים את המצב הקיים ואחר כך לא עושים שום דבר ושתי המסגרות לוקות, והכל יוצא בחסר.

יוסי שריד: אנשים שבאים ממקומות שונים והם בעלי השקפות עולם שונות, שאני משער שהם היו מתקשים מאוד להסכים על דבר כלשהו, כמו אהרון ידלין, יצחק נבון, אמנון רובינשטיין, יצחק לוי, יוסי שריד, שמשון שושני, דן שרון וזבולון אורלב, בכל זאת גם הם מבינים משהו וגם הם מכירים את המערכת והם כמו אנשי ציבור אחרים חושבים שהאגודה לקידום החינוך זה מוסד מצויין.

יוסי שריד: אני שואל, האם אין לכם בעיות אחרות במשרד החינוך?

יוסי שריד: יש הרבה דברים מקולקלים במערכת החינוך, אז למה לא לתקן את המקולקל?

יוסי שריד: למה תמיד לפנות לתקן את המתוקן?

יוסי שריד: תיקון המתוקן רק מקלקל אותו.

יוסי שריד: יש הסכמה כללית כי זו מסגרת טובה, אז למה להעביר את המסגרת הזו מן העולם?

יוסי שריד: מסגרת חינוכית זה לא דבר ערטילאי.

יוסי שריד: זה עניין של מי הם האנשים, רוח היחידה, המוטיבציה, המסירות והיכולת להציג קבלות בעניינים האלה.

יוסי שריד: כל אחד שיציג את קבלותיו, ואנחנו נחליט.

יוסי שריד: מדובר בתפיסה חינוכית שונה.

יוסי שריד: זה לא מקרה שקמו כל מיני גופים.

יוסי שריד: חה"כ יורי שטרן צדק.

יוסי שריד: למה אדם כמוני נעזר יותר על ידי האגודה לקידום החינוך ופחות על ידי אמצעים אחרים?

יוסי שריד: למה הקימו את האגודה לקידום החינוך?

יוסי שריד: כדי לשמור על איזושהי מידה יותר רחבה של גמישות.

יוסי שריד: המכשיר הזה הוא יותר גמיש.

יוסי שריד: הוא פחות בירוקרטי, והוא לא חייב לסור לכל תו ותג שמישהו המציא בנציבות שירות המדינה.

יוסי שריד: בינתיים יש ילד בצרה וצריך להציל אותו.

יוסי שריד: האגודה לקידום החינוך יכולה לעשות את זה, וגופים אחרים לא יכולים לעשות את זה.

יוסי שריד: אנחנו יודעים איך גופים בירוקרטיים מנהלים מסגרות ומוסדות.

יוסי שריד: זה לא דבר חדש.

יוסי שריד: כל האנשים שיושבים כאן ליד השולחן יודעים בדיוק איך הבירוקרטיה מנהלת.

יוסי שריד: בדרך כלל היא לא מצטיינת בזה ולכן הקימו את האגודה לקידום החינוך.

יוסי שריד: יש פה תפיסה חינוכית וגישה חינוכית משלהם.

יוסי שריד: אני מצטרף להצעה של היו"ר שנלך לראות במו עינינו ונתרשם.

יוסי שריד: הבעיה היא שבהכירנו את שיטות העבודה של משרד החינוך בעת הזו, עד שאנחלנו נבקר במוסדות האלה ייתכן מאוד שהסוסים כבר לא יהיו באורווה.

יוסי שריד: הילדים כבר לא יהיו שם והאנשים שאחראים לאגודה לקידום החינוך כבר לא יהיו שם.

יוסי שריד: אם מובטח כי עד אז הכל יישאר על מקומו, זה מצויין, אך אם לא כך, אז צריך לזרז את הביקור שלנו.

אורי אריאל: אני משוכנע בכוונות הטובות של שרת החינוך והנהלת משרד החינוך.

אורי אריאל: חה"כ שריד, לעיתים נדמה כי השנאה מקלקלת את השורה.

יוסי שריד: בסוף נמצא שם מינויים של הליכוד.

אורי אריאל: חכמים אומרים כי אהבמ מקלקלת את השורה וגם השנאה מקלקלת את השורה.

אורי אריאל: אהבה גדולה בטח שאין פה מצדך.

אורי אריאל: נניח שמר לייטר היה אומר כי אנחנו נחסוך 2,000,000 שקלים.

אורי אריאל: יש פה ניסיון לאחד מוטות.

אורי אריאל: אני יו"ר ועדה בנושא תקציב הביטחון.

אורי אריאל: אומרים כי יש כפילויות בדברים מסויימים שראוי לאחד אותם בעת הזו שהיא כל כך קשה ומקצצים בהכל.

אורי אריאל: שום דבר לא חסין משאלות.

אורי אריאל: שאלות צריכות להישאל כי הזמן הוא קשה, וצריך לתת תשובות.

אורי אריאל: נמצא פה המשנה למנכ"ל ואומר כי הם מתחייבים פה נוכח פני הוועדה כי לא רק שלא יצומצם מספר התלמידים, אלא שיהיה יותר.

אורי אריאל: זה המבחן האמיתי.

קריאה: המבחן האמיתי הוא איכות ולא כמות.

אורי אריאל: יש שני מבחנים, מבחן אחד הוא כמות התלמידים והמבחן השני הוא האיכות, איזה טיפול הם מקבלים ומהן התוצאות.

אורי אריאל: אני שואל שוב את אנשי משרד החינוך, האם מספר האנשים ואיכות הטיפול והתוצאות לא ירדו מהקיים?

אורי אריאל: אם המבחן הזה מתקיים, והוועדה יכולה לעקוב אחרי זה, אז זו המגמה ואת זה צריך לחזק.

אורי אריאל: אם יש על כך הערות, אני מציע להעיר.

אורי אריאל: זו מטרת הישיבה.

אורי אריאל: אני מציע ליו"ר לבקש עדכון רבעוני או שלישוני ממשרד החינוך לגבי התקדמות הרפורמה בכלל.

אורי אריאל: ראוי שהוועדה הזו תקבל דיווח מעת לעת, חצי שנתי, כדי שהוועדה תוכל לקרוא ולדעת.

יוסי שריד: אחרי שמחסלים משהו כבר אי אפשר להחזיר אותו.

אורי אריאל: הןא לא מחסל.

יוסי שריד: הוא מחסל את המסגרת.

אורי אריאל: אתצה משתמש בביטויים שהם לא נכונים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשאול שאלת הבהרה כיוון שלא עבדתי לעולם במשרד החינוך ואני גם לא חבר ועדת החינוך.

אופיר פינס-פז: כאשר אני העליתי את הנושא לסדר היום דובר על פרוייקט לתלמידים מצטיינים.

אופיר פינס-פז: אני את עליית הנוער מכיר היטב.

אופיר פינס-פז: עליית הנוער לא עוסקת באופן מיוחד בתלמידים מצטיינים.

אופיר פינס-פז: היא עוסקת בהוצאת ילדים מהבתים על פי קריטריונים ונותנת להם חינוך פנימייתי טוב.

אופיר פינס-פז: כאשר אומרים לי כי בכפר הירוק יש חמישים ילדים כאלה ומאה ילדים כאלה, זה לא נותן לי תשובה לשאלה.

אופיר פינס-פז: אני לא הבנתי כי מדובר באותו פרוייקט.

יחיאל לייטר: אלה אותן הכיתות ואותם המורים.

אופיר פינס-פז: אז משהו כאן לא מתחבר לי אם לא כל תלמידי עליית הנוער, גם לא חלקם הגדול, הם הולכים לפרוייקטים של מצטייינים.

יחיאל שילה: אני מצדד במה שאמר חה"כ שריד, כי האגודה עושה עבודה יוצאת מן הכלל וגם האנשים הם טובים.

יחיאל שילה: אני עוסק בחינוך הפנימייתי כמעט 30 שנה.

יחיאל שילה: אני שימשתי עד 1996 כמשנה למנכ"ל עליית הנוער.

יחיאל שילה: זכיתי שאופיר פינס עבד מספר שנים כיועצו של ראש עליית הנוער.

יחיאל שילה: נדמה לי שזה היה אומץ לב ציבורי לקבל החלטה מהסוג שהתקבלה מכיוון שבמשך שנים רבות היו המלצות של חוקרים ואנשי אקדמיה, כמו קשתי, לנגלמן, מנור, ועדת כץ, ועדת שפירא, לאגם את החינוך הפנימייתי תחת קורת גג אחת.

יחיאל שילה: היום עובדים חמישה גופי השמה וקיימת מערכת כפולה.

יחיאל שילה: זה נכון שבעבר כאשר הקימו את הפרוייקט הזה הוא היה פרוייקט שמטרתו לקדם צעירים מעיירות הפיתוח ולהביאם למרכז של החברה הישראלית.

יחיאל שילה: נעשתה עבודה יוצאת מגדר הרגיל.

יחיאל שילה: במשך השנים היתה זליגה בכיוון של רמת התלמידים.

יחיאל שילה: חלק גדול מהילדים האלה נמצאים בפנימיות שעליית הנוער מחנכת בהם תלמידים, בישיבות התיכוניות, אולפנות של בני עקיבא ובכפרי הנוער.

יחיאל שילה: אין הבדל בין עשרות ילדים שמתחנכים בישיבת כפר הרואה מטעם עליית הנוער לבין עשרות ילדים שמתחנכים על ידי האגודה.

מתי דגן: יש הבדל בתוצאות.

יחיאל שילה: אין שום תוצאות.

יחיאל שילה: אם זה המצב, הישיבה לא טובה.

יחיאל שילה: בישיבה ברמת הגולן 281 ילדי אגודה ו-180 ילדי עליית הנוער, ואין הבדל בטיפול בילדים האלה ואין גם הבדל בתוצאות.

יחיאל שילה: המורה לא יודע מי זה חניך האגודה ומי לא.

יחיאל שילה: אנחנו לא מתכוונים לפרק את האגודה הזו.

יחיאל שילה: האגודה קיימת ותמשיך לפעול.

יחיאל שילה: הכוונה היא שאת ששת המוסדות שקמו בעבר, כמו עמליה, שטיינברג ובויאר, נמשיך לטפח למצויינים, ובאותם מקומות חינוך בהם יש חפיפה בין הילדים, תהיה האחדה כך שתהיה השמה אחת ופיקוח אחד.

יחיאל שילה: בתוכנית האומנויות במצפה רמון יש ילדים שאף אחד מהם לא מתאים להיות באגודה לקידום החינוך מבחינת רמת הלימודים.

יחיאל שילה: יש רשימת מוסדות נוספים שהילדים שאני שולח למקומות האלה הם ילדים חלשים מאוד וילדי אגודה נמצאים שם.

יחיאל שילה: האגודה לא מתפרקת.

יחיאל שילה: אנחנו נמשיך לעבוד בשיתוף פעולה ונמשיך לטפח את המוסדות האלה שקמות בעבר כדי לטפח את המצויינים.

יחיאל שילה: באותם מוסדות נוער ובאותם כפרי נוער, אין הבדל באוכלוסייה.

יחיאל שילה: אני שנים רבות כיהנתי כמנהל אגף הקליטה, וראיתי במשפחה אחת שבמקרה ילד אחד היה שייך לעליית הנוער והילד השני לאגודה.

יולי תמיר: אני חושבת שיש כאן מהלך שהוא קצת מסוכן שמנסה לטשטש את התפקיד של האגודה שהוא תפקיד מאוד חשוב.

יולי תמיר: אם מדברים רק על מסגרות חינוכיות, אז ניתן לדבר על ילדים מנעלה, מפנימיות הנוער ומהחינוך ההתיישבותי שלפעמים לומדים ביחד ולפעמים לא.

יולי תמיר: השאלה היא האם הליווי הייחודי שנותן גוף כמו האגודה לקידום החינוך הוא בעל משמעות להצלחה של הילד.

יולי תמיר: אותי מעניין הילד ולא משרד החינוך ותוכנית ההתייעלות שלהם.

יולי תמיר: הכי זול שלכל ילד לא יהיו שני הורים וכל הילדים יהיו בבתי ילדים.

יולי תמיר: פעם חשבו שזה יותר זול ויותר יעיל, ולבסוף הוכיחו כי זה לא נכון.

יולי תמיר: יש חשיבות מאוד גדולה להבין את הפן האנושי בליווי החינוכי של הגופים האלה.

יולי תמיר: הרבה פעמים דווקא שאתה לכאורה מייעל ועושה גוף אחד גדול, על הנייר זה בסדר, אך בשטח זה לא כך.

יולי תמיר: צריך לתת לילדים האלה את הליווי ואת תשומת הלב המתאימה במיון ובליווי האישי.

יולי תמיר: ליווי אישי הוא דבר מאוד יקר.

יולי תמיר: אי אפשר לחנך ילדים במכונת ייצור.

יולי תמיר: אני הייתי רוצה לשמוע מאנשי עליית הנוער ומאנשי האגודה לקידום החינוך, מה המימד של הליווי האישי של האגודה ומה תרומתו להצלחה של תלמידים.

יולי תמיר: זה שווה לי 2,500,00 מיליון שקל.

יולי תמיר: אם הילדים האלה נכנסים למערכת ויוצאים ממנה טוב יותר כי מישהו תומך בהם ומלווה אותם, אז הפרוייקט הזה הוא שווה והוא צריך להימשך.

יולי תמיר: זו בעיני השאלה הרלוונטית היחידה.

יולי תמיר: באופן כללי אנחנו צריכים להיזהר מביטול תוכניות חינוכיות ייחודיות.

יולי תמיר: אחד הדברים שאנחנו לומדים הוא כי כל פעם שיש תוכנית ניסיונית, פתאום יש הצלחה מאוד גדולה כי למי שעושה את זה מאוד אכפת מזה.

יולי תמיר: המימד האנושי משנה את כל התוצאות החינוכיות.

יולי תמיר: אותו הדבר גם במקרה הזה.

יולי תמיר: העובדה שהנושא הזה נמצא בנשמתם של האנשים האלה, הופכת את כל הנושא לנושא שכדאי להמשיך ולשמור עליו.

יולי תמיר: למיטב ידיעתי, לא קיבלנו את הנתונים הנדרשים על מנת להבין את הסוגיה.

יולי תמיר: אני תומכת ברעיון שנלך לראות מוסד כזה.

יולי תמיר: צריכה לצאת מפה דרישה חד משמעית, שעד שלא נקבל החלטה, משרד החינוך לא יעשה שום דבר בנושא הזה.

יולי תמיר: בצדק אמרו פה כי קל מאוד לפרק אך אי אפשר להשיב.

יולי תמיר: אני רוצה לדעת האם מערכת הליווי והתמיכה תימשך, באיזה אופן ואיך יהיה החיסכון של 2,7 מיליון שקל.

יולי תמיר: צריך למיין וללוות את הילדים, אז איך יכול להיות שכשנסגרת פעילות כזו, כל הכסף כולו נחסך?

יולי תמיר: עד כדי כך יש לכם אבטלה סמויה במקומות אחרים, שהם יכולים לקחת את כל העניין הזה על כתפייהם מבלי להוסיף כוח אדם?

יולי תמיר: האם הם ילוו את אותו מספר ילדים?

יולי תמיר: האם תהייה את אותה יעילות לליווי שלהם?

יולי תמיר: לי זה נשמע מאוד בלתי סביר.

יולי תמיר: בשל כך אני רוצה שנמשיך ונקבל נתונים לפני שנקבל החלטה.

אילן שלגי: אני רוצה שתתייחסו לשאלה מה יקרה בראשון לעשירי כאשר תתחיל החפיפה.

אילן שלגי: עד כמה ייגרם נזק אם ההחלטה תשתנה לא עד הראשון באוקטובר, אלא עד השלושים באוקטובר.

יוסי שריד: המרכז למידע של הכנסת הכין נייר רקע לדיון.

יוסי שריד: בנייר הזה מצויין כי בהוראת שרת החינוך, התרבות והספורט מנועים עובדי המשרד מלהגיב על סוגית עתיד האגודה לקידום החינוך.

יוסי שריד: אני לא זוכר דבר כזה, ונאמר לי גם מהמרכז למידע כי גם הם לא זוכרים דבר כזה, וכי לא היה תקדים כזה שפונים כדי לקבל נתונים ולהציג אותם בפני חברי הכנסת כדי להקל על עבודתם, ויש הוראה משרת החינוך שמחייבת את עובדי המשרד שלא להגיב על סוגית עתיד האגודה לקידום החינוך.

אילן שלגי: מר לייטר, אני שמעתי על הקושי הזה שנתקלו בו אנשי מרכז המידע של הכנסת וסברתי כי מדובר באי-הבנה, אך כאשר הם בדקו שוב, נאמר לי כי אתם לא מעוניינים לתת להם מידע.

אילן שלגי: כתוצאה מכך אתם באים הנה היום ומשלימים לנו מידע שלא נתתם קודם.

אילן שלגי: יכול להיות שזה מה שיחייב את הוועדה הזו לגבש החלטת ביניים שאולי אחרת לא היה צריך לגבש אותה.

יחיאל לייטר: אני לא מכיר את ההנחיה הזו.

אילן שלגי: אומרים לי כי אתה הוא זה שלא מסר את המידע.

שירה: יחיאל בעצמו אמר לי זאת.

שירה: רשמתי תאריך במפורש, והסכמנו כי אני אצטט דברים שאמרת בעיתון "הארץ", מכיוון שלא היה לי דבר אחר.

יחיאל לייטר: לא היה ולא נברא.

רבקה שרגא: פנינו למשרד בכמה צינורות דרך כמה גורמים, ובכל פעם קיבלנו תשובה כי יש הנחיה מיחיאל לייטר לא למסור את החומר.

יחיאל לייטר: אני כופר לחלוטין.

יולי תמיר: כאשר אנחנו צריכים לבחור למי להאמין, לאנשי הכנסת שעושים את עבודם נאמנה או לכם, אנחנו יודעים למי להאמין.

יחיאל לייטר: זו בחירתך.

יחיאל לייטר: כאשר נציגה של המרכז פנתה אלי בעניין נעלה, ישבתי איתה שעות.

יחיאל לייטר: אני מוכן לשבת עם כלאחד.

יחיאל לייטר: לעולם לא סרבתי לשבת עם אדם.

יחיאל לייטר: היחידים שסרבו לשבת הם דווקא אנשי האגודה שמתוקצבים על ידנו ונתבקשו לספק לנו מאזנים עדכניים, וסרבו לתת לנו אותם עד אחרי יום רביעי.

איתן מורן: המאזן נמצא אצלך.

איתן מורן: שלחנו זאת אל משרדך.

יחיאל לייטר: רק של שנת 2001.

יחיאל לייטר: כאשר ביקשנו את המאזן של 2002 נאמר לנו כי נקבל אותו ביום חמישי.

איתן מורן: נכון.

איתן מורן: ועדת הכספים של האגודה לקידום החינוך לא אישרה מאזן ל-2002.

יוסי שריד: אנשי האגודה לקידום החינוך קעיבלו ביומיים-שלושה האחרונים גם טלפונים המשתמעים כאיום.

יחיאל לייטר: איום על מה?

יוסי שריד: נאמר כי אם הם ייאבקו ויאמרו את דעתם אז יאונה להם רע.

יחיאל לייטר: מה יאונה?

יחיאל לייטר: מה נעשה להם?

יוסי שריד: תפטרו אותם למשל.

יחיאל לייטר: איך נפטר אותם?

יחיאל לייטר: הם לא עובדים שלנו בכלל.

יוסי שריד: אם רוצים זה אפשרי.

יחיאל לייטר: מה שנאמר הוא שאם עוד פעם יפתחו במתקפה חסרת תקדים נגד עובדי משרד החינוך ונגד המינהל לחינוך התיישבותי, אנחנו גם נעלה בפני הוועדה עוד נושאים לבדיקה, למשל מה עם הגרעון של האגודה.

יוסי שריד: אז היה איום.

יחיאל לייטר: האם זה סודי?

יחיאל לייטר: האם זה לא מעניין אותך אם יש גרעון של 30 מיליון שקל באגודה שמשרד החינוך אמור לכסות אותו?

יוסי שריד: זאת אומרת שאיימתם.

יחיאל לייטר: האם זה איום?

יוסי שריד: זו סחיטה.

אליעזר שמואלי: אני חייב לפתוח בהערה אישית בגלל הסערה שקמה פה.

אליעזר שמואלי: אני מביט מסביבי ונדמה לי שאני הזקן פה בחבורה.

אליעזר שמואלי: ישבתי בוועדה הזו קרוב ל-25 שנים.

אליעזר שמואלי: עבדתי עם אבא של יוסי שריד ונלוותי אליו בתור פקיד זוטר, ולא זכור לי שהגענו לניואנסים כאלה בתוך הדיון.

אליעזר שמואלי: אני רוצה לומר כמה מילים על מהותה שלך העבודה החינוכית באגודה.

אליעזר שמואלי: אני מכבד מאוד את הפעילות של עליית הנוער כמפעל בינלאומי לפרסום, לידע ולניסיון.

אליעזר שמואלי: אין לי אלא דברים טובים על עליית הנוער.

אליעזר שמואלי: לפני ארבעים שנה היה צורך מיידי לטפח ילדים מהשוליים הגיאוגרפיים בעיקר, מהעלייה החדשה, מעיירות הפיתוח, על מנת לתת להם הזדמנות שונה ממה שהיתה ניתנת להם לו נשארו במקומותיהם.

אליעזר שמואלי: פרופסור סמילנסקי הציע שאנחנו ניתן אפשרויות בלתי מוגבלות, הטובות ביותר שהמדינה יכולה להעניק, לילדים מבטיחים, ילדים שאינם מחוננים או מצויינים, אלא בעלי פוטנציאל שיכול להתבטא במסגרת חינוכית ייחודית.

אליעזר שמואלי: מאז אני עומד על ערשו של המפעל החינוכי הזה, גם כשלא הייתי מנכ"ל וגם כאשר הייתי מנכ"ל רציתי מאוד לטפח את המסגרת הזו, ולמעט שנה אחת שבה ד"ר שמשון שושני החליף אותי כיו"ר, אני יו"ר מתנדב.

אליעזר שמואלי: כל ההנהלה של האגודה שחבריה יושבים כאן, פרופסור אדלר, פרופסור פרידמן וד"ר מתי דגן, הם אנשים מתנדבים.

אליעזר שמואלי: יש פה בוגרים שלנו שיושבים בהנהלה.

אליעזר שמואלי: מבחינתנו זהו הישג בלתי רגיל שהדור החדש של בוגרי ההאגודה, מי שנהנה בשעתו מפרותיה, בא על מנת להעניק.

אליעזר שמואלי: אני מבקש להבהיר כי אין כאן אלא רעיון אחד.

אליעזר שמואלי: חבל לשחוט את האווזה שמטילה בצי זהב.

אליעזר שמואלי: יכולים לומר לי כי הם ישאירו את המסגרת כפי שהיתה קיימת.

אליעזר שמואלי: במכתב שקיבלתי נאמר כי המיון יהיה מיון של המינהל לחינוך התיישבותי, וכי המסגרת כמעט כולה מבחינת ניהול והערכה תתנהל על ידי המינהל לחינוך התיישבותי.

אליעזר שמואלי: כדאי להבהיר שני דברים שכדאי שחברי הכנסת וחברים אחרים יתנו את דעתם.

אליעזר שמואלי: מה שקרה פה לאגודה זה היה דבר יוצא דופן.

אליעזר שמואלי: בתוך מערכת החינוך לא קרה דבר כזה שהמפעל הפך להיות מגנט של אנשי מדע בעולם הגדול, כמו שר החינוך, בריאות וסעד של ארצות הברית שהגיע לכאן והציע שהפנתרים השחורים שלהם יבואו ללמוד באגודה מה שמתרחש כאן.

אליעזר שמואלי: לימים גם עבדנו עם הפנתרים השחורים שלנו.

אליעזר שמואלי: הרעיון היה לראות את החממה החינוכית שמגדלת עליתה משרתת לחברה בישראל.

אליעזר שמואלי: לא עשינו דבר רע, אלא בסך הכל ניסינו להשיג כסף על מנת שאנחנו נוכל להעניק לילדים האלה מקום למיחיה.

אליעזר שמואלי: כל הכספים לבניית בתי הספר והפנימיות של האגודה הושגו באמצעות האגודה.

אליעזר שמואלי: בויאר הגיע עם גולדה על מנת להשקיע מיליון דולר.

אליעזר שמואלי: סול שטיינברג הגיע והשקיע שני מיליון דולר להקמת הפנימיות.

אליעזר שמואלי: ג'סלסון השקיע למעלה ממיליון וחצי דולר.

אליעזר שמואלי: הממשלה רוצה לקיים את הפרוייקט הזה.

אליעזר שמואלי: הפרוייקט בהגדרתו הוא מתנה את התרומות של ה-I.R.S בכך שהתורם נותן את הכסף למסגרת שהיא איננה ממשלתית, על מנת לטפח את המערכות שאמריקה ביקשה ללמוד מהם.

יוסי שריד: כל האנשים האלה מסרבים לתרום לממשלה.

יולי תמיר: אסור להם.

אליעזר שמואלי: זה לא יהיה סוד לומר שאחת הסיבות להקמתה של האגודה היתה ליצור מסגרת ציבורית שהיא יכולה לשמש קולט לתרומות.

אילן שלגי: מר שמואלי, הרי התרומות האלה סייעו להקים את המוסדות שבבעלות האגודה.

אילן שלגי: אין מניעה שימשיכו אמריקנים טובים לתרום לאגודה ולקבל את הפטור מה-I.R.S ואתם תקימו את המוסד השביעי, השמיני והתשיעי.

אילן שלגי: הם לא תרמו לפעילות השוטפת.

אליעזר שמואלי: במידה שההתערבות הממשלתית תהיה כזו שמוגדרת על פי החוק.

אילן שלגי: האם אתה חושש שההתערבות והמעורבות של המינהל לחינוך ההתיישבותי בתוך המוסדות שלכם תמנענה תרומות בעתיד?

יוסי שריד: אם זה יעבור למינהל לחינוך התיישבותי, זה הופך להיות מוסד ממשלתי.

יוסי שריד: האמריקנים לא נותנים את ידם לפיקציה.

יוסי שריד: הם בנויים אחרת.

יחיאל שילה: זה לא נכון.

יחיאל שילה: איך אנחנו מקבלים תרומות ישירות לכל מוסדות עליית הנוער?

יוסי שריד: עליית הנוער זה לא ממשלה.

אליעזר שמואלי: אנחנוה קולגות.

אליעזר שמואלי: אין פה עניין אישי.

אליעזר שמואלי: יחיאל שילה, אני מאחל לך בכל ליבי שתצליח בעבודה שלך.

אליעזר שמואלי: בסופו של דבר כאשר החליטה הנהלת המשרד שהאגודה לקידום החינוך תהיה ניזונה בתקציביה במישרין מן המינהל שבראשותיכם, אנחנו הסכמנו לכך.

אליעזר שמואלי: המשבר נוצר כאשר היתה תחושה כאילו מעבירים את כל הפעילות של האגודה לגוף אחר.

אליעזר שמואלי: אני מאמין באמונה שלמה במוניטין חינוכי.

אליעזר שמואלי: אני אענה לך לא מתוך כעס או ביקורת, אלא מתוך כבוד הדדי.

אליעזר שמואלי: אני נשבע לכם כי היו הורים שבאו אלינו למשרד ואמרו: "קחו את הילדים לאגודה לקידום החינוך".

אליעזר שמואלי: אני לא רוצה לומר מה יקרה אם אתה תתן אפשרות לקבוצת הורים לבוא ולהיות נידונים לשליחה למוסד א' או ב'.

אליעזר שמואלי: זה לא סוד, ואני בטוח שמר לייטר יודע את זה.

אליעזר שמואלי: בואו נזמין בטובכם את ראשי המוסדות ששולחים ילדים אליכם ותשאלו אותם אם הם ירצו שהשינוי הזה יתקיים.

יוסי שריד: זו הצעה מצוינת.

אליעזר שמואלי: אני מבקש שבאופן אובייקטיבי תיבדק התופעה הזו.

אליעזר שמואלי: אני מקווה שההבהרה של לגבי האיגום בהירה כיוון שהיא לא חדשה, הרי מעיקרה היא כבר התקיימת לפני שנתיים אצל המנכ"לית הקודמת.

אליעזר שמואלי: העניין שלנו בעיקרו היה עניין של מוניטין חינוכי.

אליעזר שמואלי: קרוב לארבעים שנה שאני מלווה את המפעל הזה, מצאתי כי האוירה, דרכי הטיפול והמיון היו כאלה.

אליעזר שמואלי: אני עמדתי עשר שנים בראש העמותה למצוינות בחינוך, ואני הקמתי בירושלים את בית הספר למדעים ולאומנויות.

אליעזר שמואלי: האם האגף לחינוך התיישבותי יקבל את המיון?

אליעזר שמואלי: אתם תמיינו את הילדים ותקבעו מי ילך ולאן ילך?

אליעזר שמואלי: האם אתם תהיו אלה הקובעים לגבי הישיבות התיכוניות?

אליעזר שמואלי: הרי אנחנו מאגמים את הפנימיות ויקום מפעל שהוא על, מסגרת על מינהלית-ארגונית שמטפלת בכל הפנימיות.

אליעזר שמואלי: יש גוף ששמו על"ה.

אליעזר שמואלי: האם אתה, מר שילה, קובע את דרכי המיון בעל"ה?

יחיאל שילה: מי קובע שם?

אליעזר שמואלי: אלה שנשלחים על ידי האגודה הם ילדי האגודה.

יחיאל שילה: האם הם מגויסים על ידי המקום באופן עצמאי?

אליעזר שמואלי: כן.

אליעזר שמואלי: האגודה לקידום החינוך היא גוף מבוקר.

אליעזר שמואלי: לא אנחנו ביקשנו, אלא הממשלה כיוון שראתה באגודה לקידום החינוך, בהיותה מסגרת ארגונית מסודרת, ביקשה לצרף אליה את נעלה.

אליעזר שמואלי: אני שמעתי שהיו פה ברקים ורעמים ביחס לנעלה.

אליעזר שמואלי: אם החליטו שמעבירים את נעלה למינהל, בבקשה.

אליעזר שמואלי: אני עכשיו שומע כי אני מוזמן לחתום על חוזה שנעלה יחזור לאגודה.

אליעזר שמואלי: אם האגודה איננה מתאימה, מדוע צריך לבוא ולבקש ממנה לבוא ולעסוק בנושא ששמו, כל מכינות הקדם האקדמאיות.

אליעזר שמואלי: אני מבקש להעיד בפני הוועדה ארץ ושמים.

אליעזר שמואלי: יבואו ראשי האוניברסיטאות לשמוע את דרכי העבודה שלנו.

אליעזר שמואלי: אני מחזק את ידיו של לייטר שיגיע לעשות רפורמה ארגונית שתקצץ בתקציבים.

אליעזר שמואלי: אני מוכן לעזור ולייעץ לו.

אליעזר שמואלי: אני שמעתי על לחצים ועל לובי, ואני מכיר את זה מהעבודה שלי, אבל אל תמהרו כבר באחד בינואר לבצע את המעבר הזה.

אליעזר שמואלי: בואו נדחה את העניין של ההחלטה בשנה אחת, נבדוק את העניין בזהירות ובשיקול דעת.

אליעזר שמואלי: אני אעמיד כל מסמך בשקיפות מלאה לעזרת העניין.

אליעזר שמואלי: אם טובת העניין כאן, אני חיילי ראשון שלך במערכה הזו, מר לייטר.

אליעזר שמואלי: אבל אני גם אומר כי אני 40 שנה עובד באגודה לקידום החנוך, האם לא היה זה מהנימוס להזמין אותי לדיון בנושא?

יולי תמיר: האם כל המכינות הקדם אקדמאיות שלכם?

יולי תמיר: מה יקרה למכינות הקדם אקדמיות?

פלטי סתוי: זה לא שייך.

אילן שלגי: לא מחסלים את כל הפעילות של האגודה.

אליעזר שמואלי: יושבים בהנהלה שלנו אנשים ששמעו על העניין במכתב שהגיע יום לפני שדודי טוקר פרש מתפקידו.

אליעזר שמואלי: הוא כתב מכתב למנכ"לית משרד החינוך ולמר לייטר ואמר כי הוא אמנם יוצא, אבל בהזדמנות חינוכית זו ביקש להעביר אליו מספר נושאים שיטפל בעניינים.

אליעזר שמואלי: אני לא נמצא במערכת, אני איש סב.

אליעזר שמואלי: אני לא רוצה את כבודי, אלא את כבודם של חברי בהנהלה, פרופסורים באוניברסיטאות ואנשי ציבור.

אליעזר שמואלי: לא מן הדין היה לבוא ולומר להם כי הם אולי עייפים או מבזבזים, ובואו נשקול ונשווה מספרים בתום לב.

אליעזר שמואלי: אני מאוד מצטער על כך.

אליעזר שמואלי: חבל שאני קיבלתי את ההודעה בדרך שקיבלתי אותה.

אליעזר שמואלי: זה לא מגיע לי.

יחיאל לייטר: אין בינך לבין ד"ר סתוי תקשורת?

אליעזר שמואלי: יש בנינו תקשורת יפה מאוד.

יחיאל לייטר: אנחנו יושבים איתו כבר ארבעה חודשים על התוכניות האלה.

יחיאל לייטר: מה זאת אומרת קיבלת הודעה?

יחיאל לייטר: האם הוא לא הביא את זה להנהלה?

יוסי שריד: מר שמואלי רוצה ששרת החינוך תבוא להנהלה ותקיים איתה דיון.

אליעזר שמואלי: מר לייטר, אני מציע לך לא למשוך אותי בלשון לגבי השאלה מתי הוזמנתי אליך.

יחיאל לייטר: אין לך חסינות.

אליעזר שמואלי: לי אין וגם לך אין.

אליעזר שמואלי: אני שואל האם לא מגיע לי בתור איש חינוך שעוסק 50 שנה בחינוך שיזמינו אותי לדון על שינוי במבנה.

יחיאל לייטר: המנכ"ל יושב איתנו כבר ארבעה חודשים.

אליעזר שמואלי: אני לא שאלתי על המנכ"ל.

אליעזר שמואלי: אני שואל על עצמי.

גילה פינקלשטיין: אני קיבלתי מכתבים מתלמידים שלוו על ידי האגודה לקידום החינוך, מכתבים אשר גורמים לי התרגשות עד דמעות.

גילה פינקלשטיין: אלה תלמידים שמשולבים בכל תחומי החיים ועוזרים למדינת ישראל, בזכות האגודה.

גילה פינקלשטיין: יחד עם זאת אני לא יכולהב להתעלם מן העובדה שיושב פה לייטר שהוא איש מוכשר שעוןשה כל כך הרבה ומקדם דברים.

גילה פינקלשטיין: אני חושבת שצריכה להיות חשיבה חדשה בנושא הזה.

גילה פינקלשטיין: לא תמיד צריך לחסוך.

גילה פינקלשטיין: יש כאן גוף נהדר שתורם הרבה.

גילה פינקלשטיין: באוניברסיטה העברית בירושלים וכך גם בתל-אביב ובבאר שבע, הוקמו גופים חדשים שנקראים ראויים לקידום.

גילה פינקלשטיין: מדובר בתלמידים מהסוג הזה שממשיכים את הפעילות של האגודה ונותנים להם להיכנס לפקולטות הכי יוקרתיות אפילו אם הם לא עומדים בכל הדרישות.

גילה פינקלשטיין: יש גופים חברתיים שמעודדים את הנוער הזה.

גילה פינקלשטיין: אסור לנו לפגוע באגודה הזו שהוקמה לפני ארבעים שנה כזרוע ביצועית של משרד החינוך.

גילה פינקלשטיין: אנו רואים שאנשים, כמו ד"ר דגן, שמואלי, אדלר עם הרבה ניסיון חינוכי, פדגוגים מעולים, נרתמו לכך באופן התתנדבותי והם רועדים כאשר הם מדברים על זה.

גילה פינקלשטיין: אסור לנו לתת יד לפגיעה בגוף הזה.

יולי תמיר: ד"ר סתוי, הייתי רוצה שתסביר האם יש אנשים שעוסקים אך ורק במיון.

יוסי שריד: מר שילה, אני רואה שאתה כל כך להוט לקבל את היחידה הזו.

יוסי שריד: אתה ממש להוט.

יוסי שריד: האם אתה הולך לקבל קידום?

יוסי שריד: האם אתה יודע איזה כאב ראש זה?

יוסי שריד: האם אתה יודע איזו אחריות זו?

פלטי סתוי: אליעזר הזכיר את הרה-ארגון שהתחיל לפני שלוש שנים, בקדנציה האחרונה של שלומית עמיחי.

פלטי סתוי: היתה אז יוזמה של משרד החינוך לכנס את כל הגופים שעוסקים בחינוך פנימייתי וללכת לקראת הרעיון הזה של שיתוף פעולה ולהכניס את כל הגופים האלה תחת קורת גג אחד, על מנת לחסוך משאבים, ליצור יתר תיאום ולמנוע כפילויות.

פלטי סתוי: אנחנו כולנו נענינו ברצון רב וההנהלה שלנו אישרה את הבקשה הזו.

פלטי סתוי: נעשתה עבודה אנטנסיבית במשך שנה בשיתוף של כל הגופים, מתן, המפעל, האגודה והמינהל לחינוך התיישבותי בליווי של המשרד עצמו.

פלטי סתוי: הגענו לנוסחאות מאוד מבטיחות של שיתוף פעולה.

פלטי סתוי: כולנו עברנו אל המינהל לחינוך התיישבותי ברצון רב.

פלטי סתוי: הבנו כי מבחינה מינהלית זו הכתובת.

פלטי סתוי: ללא שום ספק המינהל מבין בפנימיות ובתקצובן.

פלטי סתוי: הדבר החשוב ביותר שנאמר אז על ידי דודי טוקר שעמד בראש המינהל אז, במכתב בו שלומית עמיחי סיכמה את השנה, כי מעבר לרצון של שיתוף פעולה, תיאום, חיסכון כספי והקמת מינהל אחד, צריך לשמור על הייחודיות של כל גוף מתוך כך שכל גוף יש לו את הייחוד שלו.

פלטי סתוי: אין דין מתן כדין המפעל, אין דין המפעל כדין האגודה ואין דין האגודה כדין עליית הנוער.

פלטי סתוי: לכל אחד יש את ההגדרות שלו, הפילוסופיה שלו ואת ההצלחות שלו.

פלטי סתוי: התכוונו במגרת הרה-ארגון הזה להשיג את המטרה שלייטר רוצה להשיג, לגרום לכך שהעבודה בחינוך הפנימייתי תהיה יעילה, חסכנית ושלא תהיינה כפילויות.

פלטי סתוי: התחלנו לדבר עם מר יחיאל שילה בתפקיד הקודם שלו על מנת למנוע את מה שיחיאל עצמו אומר בצדק, שלא תהיינה כפילויות ובאותו מוסד יהיו שני מפקחים.

פלטי סתוי: קיבלנו את זה ברצון רב.

פלטי סתוי: קיבלנו גם את הכיוון שאומר שצריך לחתור לכך שתלמידי האגודה בהיותם תחת כובע מאוד מסוים, ילמדו במוסדות מסויימים שמתאימים להם ועל ידי כך ההגדרה של המפעל הזה תהיה הרבה יותר ברורה.

אילן שלגי: מה קורה במקום כמו הכפר הירוק בו יש 290 כאלה ו-50 כאלה?

פלטי סתוי: המקרים האלה הם מקרים חריגים.

פלטי סתוי: אנחנו בהחלט חושבים כי אין מקום שהאגודה תשלח 30 תלמידים למוסד כמו הכפר הירוק.

פלטי סתוי: כל המקרים האלה מהווים רק 10% מכלל 5,000 תלמידי האגודה.

יחיאל לייטר: מדובר ב-64% כאשר מורידים את ששת המוסדות שלכם.

אילן שלגי: יש פער עצום במספרים.

פלטי סתוי: מר לייטר מדבר רק על המוסדות של האגודה.

פלטי סתוי: הוא צודק כי באמת אין 100% אגודה, אבל יש עוד מוסדות אחרים שהם 100% אגודה.

פלטי סתוי: ילדי פנימיית אשל הנשיא כולם הם ילדי האגודה.

פלטי סתוי: כך גם ישיבת מצפה רמון וילדי מכון לב.

פלטי סתוי: אלה המוסדות בדיוק שעונים על ההגדרה של המצויינות.

פלטי סתוי: אנחנו לא קיפלנו את הדגל הזה.

פלטי סתוי: חשוב לדעת כי היו מטלות שהמשרד עצמו, לא רק של יוסי שריד, ביקש מאיתנו לעשות כי רק העמותה יכלה לעשות זאת.

פלטי סתוי: אני מצטער שהגענו למצב כזה בו כאילו יש עימות בינינו לעליית הנוער.

פלטי סתוי: אין שוםפ עימות בנינו לבין עליית הנוער.

פלטי סתוי: אנחנו חברים טובים, ועל כן אני מבקש שאף אחד לא יקבל את הרושם כי יש חלילה מלחמה או מאבק בינינו.

פלטי סתוי: לאורך כל השנים, המשרד עצמו פנה אלינו לא פעם כדי לעזור למקום מסויים, להציל נושא מסוים, או ללכת לקראת קבוצת תלמידים.

פלטי סתוי: הם ידעו שהאגודה יכולה להתמודד עם האתגר הזה, והיא עשתה את זה מהר, טוב, יעיל ונכון.

אילן שלגי: תואיל להסביר לנו מה קורה מערכתית.

אילן שלגי: הרי אתם כבר סיימתם את תהליך הקליטה וההשמה, וכעת כותבת לכם המנכ"לית שתתחילו בראשון לעשירי בחפיפה, כי החוזה שלכם מסתיים ב-31 לדצמבר.

אילן שלגי: מהי המשמעות בהתחשב בכך שהקליטה הבאה היא רק בתשס"ה?

פלטי סתוי: על פי בקשת המנכ"לית ומכתביו של מר לייטר, אנחנו נדרשים לעשות חפיפה באוקטובר עם המינהל לחינוך התיישבותי, כאשר תפקיד הפיקוח עובר אליו כבר בשנה הזו והקליטה מתחילה יותר מאוחר, אך הקליטה כולה תעבור לידי המינהל.

אילן שלגי: האם הכוונה היא גם לפיקוח במוסדות בהם 100% מן התלמידים הם שלכם?

פלטי סתוי: כן.

פלטי סתוי: זאת בדיוק המשמעות.

פלטי סתוי: המשמעות היא שאותן שמונה וחצי משרות שעוסקות ישירות בנושא הזה וזה כל עניינם יפוטרו בעוד חודשיים.

פלטי סתוי: לכל הדיעות מדובר באנשים חרוצים בעלי מקצוע.

פלטי סתוי: גם מר לייטר עצמו קיבל לא מעט עדויות מאנשים על עבודתו של הצוות הזה.

יולי תמיר: האם מעבר לשמונה המשרות האלה תוכלו לצמצם עוד משרות?

פלטי סתוי: הפגיעה תהיה לא רק במשרות האלה, מפני שיש לנו גוף מטה כללי.

פלטי סתוי: אני למשל מתחלק על פני כל הפרוייקטים של האגודה.

פלטי סתוי: מטבע הדברים פגיעה בפרוייקט אחד יפגע באגודה כולה, מפני שאותו חלק לא גדול שעוסק בחלק הכללי של ניהול האגודה ייפגע גם כן.

יוסי שריד: מה יקרה למרכז ליהודי אתיופיה?

פלטי סתוי: זה פרוייקט נפרד.

פלטי סתוי: אני חייב לומר למען ההגינות, כי המשרד הודיע לנו גם בכתב וגם בעל פה, כי כל הנושאים האחרים נשארים באגודה, כולל נעלה, המכינות, מרכז ההיגוי ופנימיות היום של קרן רש"י.

יולי תמיר: אם מדובר בשמונה משרות בלבד, כיצד מדובר על חיסכון של 2,7 מיליון שקל?

פלטי סתוי: מדובר גם על כל ההוצאות, הוצאות מיון, הוצאות מבחנים וכו'.

יולי תמיר: אבל זה יעשו בכל מקרה.

יולי תמיר: להערכתי, נותנים לנו פה מידע לא מדויק.

יולי תמיר: הרי את המבחנים יעשו ואת הפיקוח יעשו.

יולי תמיר: בסופו של דבר אולי תהיינה פחות שמונה משרות ואולי לא.

יולי תמיר: האם אתם אומרים לנו כי יש אצלכם אבטלה סמויה עד כדי כך שאתם יכולים לקחת שמונה אנשים במשרה מלאה, או שתצטרכו לשכור אנשים ואז החיסכון יהיה יותר קטן?

יולי תמיר: נראה לי שנותנים לנו מידע לא נכון.

יולי תמיר: אני הייתי רוצה לדעת מהו החיסכון נטו.

יולי תמיר: אחרי שיעבירו את זה מפה לשם ויעשו את כל השינויים ומישנו אחר יפעיל את זה, מי יפעיל את זה וכמה זה יעלה במקום החדש.

אילן שלגי: מר שילה, האם אתה יכול להשיב על כך?

יחיאל שילה: אנחנו בוחנים כל שנה אלפי ילדים.

יחיאל שילה: כל שנה נקלטים באגודה 800 ילדים.

פלטי סתוי: בוחנים קרוב ל-4,000 תלמידים.

יולי תמיר: האם המבחן עולה לך?

יחיאל שילה: לא.

יחיאל שילה: כפי שהוסבר כאן, ב-50 מקוצמות הפיקוח כבר קיים.

יחיאל שילה: אם המפקח מפקח על 250 ילדים, הוא יכול לפקח גם על עוד 40 ילדים.

קריאה: יש 23 מוסדות שהם רק אגודה.

יחיאל שילה: כל מפקח יקבל עוד שני מוסדות.

יוסי שריד: גם אם ייחסכו 2 מיליון שקל, האם לא כדאי להשאיר את האגודה בעבור 2 מיליון שקל?

משולם נהרי: אף אחד לא חושד בי שאני גדלתי בחינוך ההתיישבותי, או שגדלתי בציבור הזה.

משולם נהרי: לא היתה לי דיעה, בטח לא חיובית, על החינוך ההתיישבותי לפני שהכרתי אותו.

משולם נהרי: היתה לי הזדמנות להיות אחראי על החינוך ההתיישבותי, ואני יכול לומר שאם היה תחום שדאג לנושא הפנימייתי והגן על הנושא ההתיישבותי, זה היה החינוך ההתיישבותי.

משולם נהרי: אני מלווה את מערכת הפנימיות משנת 1993 בתוך משרד החינוך, כולל השתתפות בצוות של שלומית עמיחי ששקד על הקריטריונים של האגודה לקידום החינוך.

משולם נהרי: עד שנת 1993 לא פעלו על פי קריטריון, אך לאחר החוק שחוקק בשנת 1992 שקבע שאין כספים ייחודיים, היינו צריכים לקבוע את הקריטריונים.

משולם נהרי: אני זוכר איך הנושא הפנימייתי טופל בתוך משרד החינוך ולא במינהל לחינוך התיישבותי.

משולם נהרי: חינוך התיישבותי זה יחידת סמך.

משולם נהרי: אני לא יודע אם גם עכשיו מתכוונים כי הוא יישאר יחידת סמך, אך כך היה בעבר.

משולם נהרי: זו היתה שמורת טבע שבמידה מסויימת הרגיזה את כל שרי החינוך, כולל את יוסי.

יוסי שריד: זה הציבור שלי.

יוסי שריד: מדוע שאני אצא נגדו?

משולם נהרי: זה לא ציבור.

משולם נהרי: זה המינהל שלא שיתף פעולה במידה מסויימת, או שלא נתן להזיז משהו וזה הכעיס שרי חינוך.

משולם נהרי: הוחלט על ידי היועץ המשפטי לממשלה ועל ידי כל החברה ששכר המשרד כדי לבדוק את כל הנושא הפנימייתי במערכת החינוך, כי יש מקום למנוע כפילויות ולאגם את כל המשאבים תחת קורת גג אחת, ושכל הנושא הפנימייתי יהיה בחינוך ההתיישבותי.

משולם נהרי: זה היה המקום הטבעי כיוון שעליית הנוער הצטרפה בשלב מאוחר יותר לחינוך ההתיישבותי.

משולם נהרי: זה היה כוח לא מבוטל.

משולם נהרי: בנוסף, היו כפרי הנוער, ועכשיו נוספו עוד גופים, כמו האגודה לקידום החינוך, מתן והמפעל להכשרת ילדי ישראל.

משולם נהרי: הגופים האלה כולם עושים עבודה נהדרת ואין להם מתחרים מבחינת הניסיון והיכולות לטפל בנושא הפנימייתי.

משולם נהרי: אין היום עוד גוף, חוץ מהגופים הללו, שיש לו את הניסיון ואת ההתמחות בנושא הזה.

משולם נהרי: אלה גופים שיש להם ניסיון והם עושים עבודה יוצאת מן הכלל.

משולם נהרי: בחינוך ההתיישבותי נעשה שינוי משמעותי בנוגע לתפקוד שלהם והתקצוב שלהם, לעומת מה שזה היה במינהל הפדגוגי.

משולם נהרי: צריך לזכור כי מי שהקים את האגודה לקידום החינוך זה משרד החינוך.

משולם נהרי: משרד החינוך השתמש בה.

משולם נהרי: הוא ראה בה מוצר.

משולם נהרי: כל המנכ"לים של משרד החינוך עמדו בראש האגודה לקידום החינוך, מר שמואלי שאני מעריך ומכיר אותו לא מהיום, שמשון שושני וכו'.

משולם נהרי: כל המנכ"לים של משרד החינוך עמדו בראש האגודה לקידום החינוך וגם הבכירים של מערכת החינוך היו חברים בה, עד שהוחלט כי מי שעובד במשרד החינוך לא יכול להיות חבר, כמו בעמותות.

משולם נהרי: השאלה היא למה משרד החינוך היה צריך להקים את הגוף הזה, כאשר היתה לו האפשרות לבצע את הכל בעצמו.

משולם נהרי: אני לא מדבר על רכישת שירותים, אני שואל מדוע המשרד היה צריך להקים גוף כזה.

משולם נהרי: בשלב מסויים, בגלל הקריטריונים וחובת המכרזים וכל נושא התמיכות, זה נהפך לרכישת שירותים.

משולם נהרי: זוהי זרוע של משרד החינוך שביצעה את כל הנושא הפנימייתי.

משולם נהרי: אם זה היה טוב, מדוע זה לא טוב היום?

משולם נהרי: האגודה לקידום החינוך איננה מפסיקה לטפל בנושאים של משרד החינוך.

משולם נהרי: זהו פרט קטן.

משולם נהרי: היא מטפלת בהרבה תחומים נוספים.

משולם נהרי: התקציב שעובר ממשרד החינוך לאגודה לקידום החינוך הוא 230 מיליון.

פלטי סתוי: התקציב עובר ממשרד החינוך למוסדות ולא דרך האגודה שלנו.

משולם נהרי: אני מתכוון למוסדות של האגודה.

משולם נהרי: המוסדות זה חלק מכם, זו העוצמה שלכם.

משולם נהרי: כל השאלות האלו הן שאלות שנשאלות ואנו צריכים לתת את הדעת עליהן.

משולם נהרי: אני אומר כי מכיוון שהאגודה לקידום החינוך התחילה כבר ביישום ובליווי ועשתה את ההשמה, נמתין עוד שנה אחת.

משולם נהרי: בינתיים אנחנו שומעים כל מיני נתונים שונים.

משולם נהרי: אני לא בטוח שהבעיה היא רק חיסכון כספי.

משולם נהרי: יחיאל לייטר אמר נכון, כי לא ייתכן ששני גופים שמשרד החינוך מפעיל אותם יעשו השמה באותו מוסד.

משולם נהרי: כאשר אגמו את כל המשאבים בחינוך ההתיישבותי, שהיום ייקרא המינהל לחינוך פנימייתי, סוכם כי כל אחד מן הגופים הללו ימשיך להיות אוטונומי ויטפל בתחומים שלו גם בהמשך.

משולם נהרי: המשרד לא התכוון לקיים את זה לשנה אחת, אלא מעתה ואילך.

משולם נהרי: יש צדדים לכאן ויש צדדים לכאן.

משולם נהרי: אני מציע להמתין שנה אחת שבה אנו נשמע ונלבן את הדברים ואולי ייפתרו הרבה בעיות.

יעל רום: משנת 1966 אני עוסקת בקידום אוכלוסיות תת-מיוצגות כנציגת הטכניון.

יעל רום: הטכניון לקח על עצמו, בשידול של אליעזר שמואלי, לפעול ולקדם ילדים מהפריפריה לקראת לימודים בתחומי ההנדסה.

יעל רום: היו אז רק 5% בני עדות המזרח באוניברסיטאות.

יעל רום: 10 שנים ניהלנו קורס שנקרא, קורס הכנה מיוחד לחיילי צה"ל.

יעל רום: במסגרות האלה אני קלטתי בוגרי בויאר, בוגרי הפנימייה המקצועית אורט ותלמידים שונים.

יעל רום: המיקום שלי בטכניון עוזר לקבלת סטודנטים, אחר כך קורסים להכנה, אחר כך המרכזים ללימודים הקדם אקדמיים, שהיו אחראים להם שלושה ואני הייתי אחת מן השלושה האלה.

יעל רום: אחר כך פרופסור אלקנא ואני היינו שותפים לוועדה שבדקה האם המרכזים האלה עושים את מלאכתם נכון והאם המקומות במכינות האלה אמנם ניתנים לילדים מהפריפריה, שהסביבה גרמה להם לא להגיע להישגים, ואם אנחנו נשנה את סביבת הלימודים ודרכי הלימוד, הם יכולים להגיע לטכניון על פי בחינות תחרותיות.

יעל רום: הטכניון היום חוגג 40 שנה לקורס המיוחד ו-30 שנה למכינות ו-20 שנה כוח אדם טכנולוגי.

יעל רום: אתם אומרים כי זה היה נכון לפני 40 שנה, ושואלים האם זה נכון גם היום.

יעל רום: הנתונים של משרד החינוך, מר לייטר, הם מבישים ברמה הזו, ויש משבר בפריפריה.

יעל רום: הילדים לא מצליחים ללמוד בבתי ספר מרוחקים.

יעל רום: אני מכירה את המערכת.

יעל רום: כל השנים אני עבדתי בתוכניות האלה במימון של משרד החינוך ושל רשת אורט, ואני יכולה לומר כי יש לנו בעיה חמורה.

יעל רום: אם רוצים לקדם את השכבה הזו ואין לנו מספיק כוח מוח במדינת ישראל, אז צריך לתפוס אותם בציציות ראשם בכל מקום שאפשר דרך כל תוכנית.

יעל רום: מי שגמר לא לגמרי בסדר את בית הספר התיכון, פלטי יכול לעזור לו דרך המכינות.

יעל רום: מי שאפשר לחסוך לו את שנת המכינה אם יעבדו איתו בכיתות ו'-יב' דרך כוח אדם טכנולוגי, פרח, דרך פעולות כגון אלה שאני עשיתי, קידום נערות ללימודי הנדסה.

יעל רום: בכל מקום חותכים שכבות גיל ואומרים כל מי שיש לו פוטנציאל, חובה עלינו למצוא את אותו ילד, שהדבר היחידי שבגללו הוא לא סיים בית ספר תיכון עם בגרות ריאלית ומסוגל להיכנס למוסד להשכלה גבוהה, היא הסביבה שבה הוא נאלץ לגדול.

יעל רום: ככל שיש מפעלים כאלה בארץ, צריך לחזק אותם ולהמשיך אותם.

יעל רום: כאשר מדברים על קבוצות גדולות, מחמיצים בודדים.

יעל רום: חה"כ פינקלשטיין ציינה קודם כי נשלחו אליה מכתבים של נערים שלמדו במסגרת הזו.

יעל רום: לי בביתי יש רשימות של כל הנערים האלה, ואני מכירה אותם ראשית.

יעל רום: כאשר בזמנו אמרו נציגי ארצות הברית כי הם רוצים כי גם ילדים מהעלייה מצפון אפריקה ומכל הארצות דוברי הערבית יתקדמו בתעשייה, למדינה יש מחוייבות מוסרית לעשות את זה.

יעל רום: באה האגודה לקידום החינוך ועשתה עבודה יוצאת מן הכלל.

יעל רום: אני הייתי ראש המועצה הלאומית ליהודי אתיופיה, אני מכירה את שילה מעליית הנוער ואני ביקרתי בכל המוסדות.

יעל רום: יש משהו בטיפוח למצויינות.

יעל רום: לא כולם יכולים ללמוד מתמטיקה או פיזיקה, אך אם ישנו מישהו שהוא יכול והסיבה שהוא לא עושה זאת היא כיוון שהסביבה לא נתנה לו אפשרות, מוכרחים לתת לו את האפשרות הזו.

יעל רום: אני חושבת כי בין יתר הנתונים שאתם צריכים לדרוש מהאוניברסיטאות זה רשימה של בוגרי האגודה לקידום החינוך שהתקבלו למוסדות להשכלה גבוהה והצליחו באחוזים לעומת בוגרי המינהל לחינוך התיישבותי.

יעל רום: תאמינו לי שגם שם עבדתי.

יעל רום: מדינת ישראל צריכה כל אחד שהוא בעל כישרון במקום שהוא יכול לשרת הכי טוב שאפשר.

יעל רום: יש מדרג של בתי ספר.

יעל רום: אני עבדתי בכל הארץ ואני מכירה את אלה ואת אלה, ולכל אחד יש את תרומתו.

יעל רום: כאן מדובר ביחידה מיוחדת שפיתחה שיטת עבודה, שגם אני הייתי שותפה לה בזמנו, שנמשכת לתוך המכינות הקדם אקדמיות.

יעל רום: יש לנו 13,000 חיילים משוחררים ורק 3,000 הולכים לאוניברסיטאות, אבל כל האחרים נמצאים כמה דרגות מעל מה שהם היו כאשר הם נכנסו למסגרת הזו, ועל כן זה צריך להתקיים.

יעל רום: אותו דבר גם לגבי הפנימיות שהם מקיימים היום.

יעל רום: עד שאין בידינו הוכחה שהמסגרת החדשה מסוגלת לתת לפחות אותו שירות, אם לא יותר מזה, אסור לעצור את המסגרת הקיימת.

יעל רום: זו לא בעיה של שמונה משרות, אלא בעיה של הרוח שהולכת, מוניטין חינוכי.

יעל רום: פעם אחת טילפנו אלי מהמשטרה ואמרו לי כי הם מצאו תיק של מישהו בו בהיה מספר הטלפון שלי.

יעל רום: התברר כי זה היה תיק של חייל משוחרר.

יעל רום: חיילים העבירו מאחד לשני מספר טלפון שדרכו אפשר להגיע לטכניון.

יעל רום: זה נקרא מוניטין.

יעל רום: כאשר אישה אומרת יש לי ילד שיכול להיות אדוני המהנדס, מי יעזור לי במדינת ישראל?

יעל רום: אני מבטיחה לכם שאם תשאלו בכל הפריפריה, יגידו שבויאר, והמוסדות האחרים יעזרו לאותו ילד.

יעל רום: כאשר אותו חייל הגיע אלי שאלתי אותו מאיפה יש לו את מספר הטלפון שלי, והוא אמר לי שחבר הצוות שלו בטנק נתן לו, והוא עצמו קיבל אותו מתיכון עירוני משובח.

יעל רום: הילד הזה שהגיע מעיר פיתוח לא ידע עלי שום דבר.

יעל רום: חבר שלו שידע מה הוא הולך לעשות אחר כך, נתן לו דרך.

יעל רום: כמו שאמרו קודמי, אם יש לך משהו שעובד נכון ומצליח, כמו במרוץ שליחים, לפני שאתה מעביר את הלפיד למישהו אחר, תואיל בטובך ותבדוק מה הם עשו והאם הם מסוגלים במערכת שלהם, המורים שלהם, היועצים שלהם ורמות ההשכלה במתמטיקה, פיזיקה, עברית ואנגלית, לעשות זאת.

יעל רום: צריך לבדוק כמה מהילדים במערכת הזו יש להם אמביציה להיות מצוינים ורוצים להגיע לרמה כזוט שתהיה להם תעודת בגרות כשירה לאוניברסיטאות.

יעל רום: אם הם יוכיחו שהם בעבר הגיעו להישגים האלה, אז בבקשה.

יעל רום: הצוות שהגיע להישגים בהדרגה, תוך חפיפה יכול אולי לקבל את זה.

יעל רום: בחינוך לוקח עשר שנים לדעת אם מה שעשית הוא נכון.

יעל רום: צריך ללוות ילדים מכיתה ז' עד יב', שנתיים או שלוש בשירות הצבאי, ואחר כך באוניברסיטה.

יעל רום: אתם צריכים מעקב של עשר שנים לפני שאתם מזיזים משהו, או שתלכו אחורנית להיסטוריה, כפי שאני מציעה, ותראו איפה עומדים אלה ואיפה עומדים אלה.

יעל רום: אני מדברת מתוך נקודת הראייה של מוסד להשכלה גבוהה שמקבל מועמדים מכל הארץ ולא מספר לציבור איזה בתי ספר מכינים טוב יותר לאקדמיה.

יעל רום: לי היתה רשימה כזו ואמרו לי לשרוף אותה כי זה חומר נפץ.

יעל רום: אבל בכל משרדי קבלת סטודנטים בארץ יודעים בדיוק מי הם המורים ומי הם בתי הספר.

יעל רום: אני מכירה בשמות פרטיים מורים מחוננים שפתחו לתלמידים שלהם את הראש בפריפריה, והילדים האלה הגיעו אלינו דרכם.

יעל רום: אני מבקשת לחשוב ולבסס את השינוי על נתונים אמיתיים של חיזויי הצלחה.

אילן שלגי: אני הזמנתי לישיבה הזו גם בוגרים כדי שידברו.

אילן שלגי: אני מבקש לשמוע אחד מהם.

ליאור ניסים: אני בוגר של פנימיית בויאר.

ליאור ניסים: אני חושב כי מן הראוי להדגיש מה עשתה חלי הפנימייה.

ליאור ניסים: בתור התחלה אני אתאר מאיפה באתי ולאן הגעתי היום, ואחר כך אני אחזור שוב לאמצע, ואני אספר מה נתנה לי הפנימייה.

ליאור ניסים: אני הגעתי ממשפחה חד-הורית ביפו.

ליאור ניסים: אמא שלי נפטרה כאשר אני הייתי בן שלוש.

ליאור ניסים: הייתי ילד קצת בעייתי במערכת החינוך, בבית הספר היסודי, מבחינה התנהגותי, אך הייתי ילד עם פוטנציאל.

ליאור ניסים: אבא שלי עם כל מה שהוא עשה בשבילנו לא יכל לתת לי יותר.

ליאור ניסים: היום אני מדען במכון ויצמן.

ליאור ניסים: הסיבה היחידה שאני הגעתי לאן שהגעתי, היא בויאר.

ליאור ניסים: בבית הספר היסודי אני הרגשתי כמי שנמשך כל הזמן אחורה ולמטה, כמי שטובע בבינוניות ואפרוריות.

ליאור ניסים: כאשר הגעתי לבית הספר בויאר הרגשתי שעברתי ממי מדמנה לחממה, שאני מקבל את כל התנאים להצליח, שדוחפים אותי קדימה ושהופכים אותי ליותר ויותר טוב.

ליאור ניסים: הגעתי ממקום שדוחפים אותי למטה כדי שאני אגיע לאותה רמה של מישהו אחר חלש כדי שתהיה האחדה, למקום שדוחפים אותי גבוה, מקום שבו גורמים להאמין בעצמי, מקום שבו מעבר ליכולת הלימודית שלי והדחיפה קדימה מבחינה לימודית, נתנו לי גם ערכים.

ליאור ניסים: אני חושב שמפספסים כאן את זה.

ליאור ניסים: הנושא של ערכים הוא מה שחסר, גם לטענת משרד החינוך, בחינוך הממלכתי.

ליאור ניסים: אני הייתי חייל קרבי בצה"ל.

ליאור ניסים: אני נאבקתי להעלות את הפרופיל שלי ל-97 כדי להיות חייל חי"ר.

ליאור ניסים: אני עד היום משרת במילואים.

ליאור ניסים: בשנה שעברה שירתתי 42 ימים, והשנה אני שירתתי 33 ימים.

ליאור ניסים: אני רוצה לומר לכם שזה כנראה אך ורק בזכות הפנימייתי.

ליאור ניסים: במקום ממנו באתי כמעט ואין חיילים קרביים.

ליאור ניסים: אני לא יודע איפה הייתי אם הייתי נשאר שם ביפו, חשוף לפיתויים.

ליאור ניסים: כאשר מדברים על חיסכון כספי, אולי כדאי לחשוב על מה היה קורה אם המוח שלי היה נמצא כרגע בשירות הפשיעה ולא בשירות מכון ויצמן, וכמה כסף זה היה עולה למדינה, וכמה כסף היינו חוסכים לו היו נותנים לאנשים עם פוטנציאל את מעט התנאים.

ליאור ניסים: לאור ההישגים של מערכת החינוך עד כה בהשוואה להישגים של בויאר ושל האגודה לקידום החינוך בכלל, אני חושב שמן הראוי לאחד את המוסדות תחת הכובע של האגודה לקידום החינוך, אם כבר רוצים לאחד, ולא להפוך את המוסדות האלה לעוד חלק ממערכת, שלהרגשתי ולהרגשת רבים במדינה הזו, היא קצת אפורה וקצת בינונית.

ליאור ניסים: אני חושב שזה יפגע בשכבות החלשות, באנשים כמוני שיכולים להיות אזרחים טובים ומועילים למדינה ולא רק במובן ההשכלתי.

ליאור ניסים: כאשר חינכו אותי בבויאר חינכו אותי לא רק להשיג דברים למען עצמי, אלא גם להתערב למען החברה, לדעת שאני חלק מאיזו רקמה חיה ואני לא עומד בפני עצמי, שאני אדאג לכול מי שמסביב ולא רק לעצמי.

ליאור ניסים: בגלל זה הלכתי לשירות קרבי ובגלל זה אני משרת במילואים.

ליאור ניסים: לבושתי, אני יכול לומר כי האנשים שאני מכיר שעושים מילואים משתייכים לשתי חברות, אלה שאני מכיר בפלוגה, ולה שאני מכיר מבויאר.

ליאור ניסים: אני לא מכיר עוד אנשים שמשרתים כל כך הרבה במילואים כמוני.

ליאור ניסים: אנחנו מדברים על מקום שבו לומר כי אתה עושה משהו לא משמעותי בצבא, נחשב לבושה, מקום בו כל מי שיוצא ממנו הופך להיות אקדמאי ומגיע למקומות שהם מהמעלה הראשונה וזה מקום בו אתה מרגיש בבית.

ליאור ניסים: אני חושב שזה המקום שבו אני מרגיש הכי בבית בגלל שמי שנמצא שם הוא לא טכנוקרט, הוא אדם עם נשמה.

ליאור ניסים: הוא הרבה פעמים בוגר של המקום ולכן הוא מעביר את הלפיד הלאה.

ליאור ניסים: לכן יש זיכרון מוסדי שבמידה ויעבירו אותו למקום אחר, הוא יימחק.

ליאור ניסים: כמו שאמרו קודם, להרוס זה קל.

ליאור ניסים: במידה ואחרי זה יראו שזה חלא עבד, ילדים כמוני יגיעו למקומות אחרים.

ליאור ניסים: אי אפשר יהיה להחזיר את הגלגל אחורה כל כך בקלות.

יולי תמיר: אתה יכול לספר איך איתרו אותך?

ליאור ניסים: הגיעה אלי פנייה בבית הספר היסודי מהאגודה לקידום החינוך.

ליאור ניסים: ביקשו ממני לגשת למבחנים ולהגיע לפנימיית בויאר.

ליאור ניסים: אחי היה גם כן בוגר המוסד, ואני נשלחתי לשם בעקבות זה ברצון רב לאחר ששמעתי המלצות מאוד חמות מאחי.

ליאור ניסים: הוא אותר גם כן על ידי האגודה עצמה שהגיעה לבית הספר וחיפשה תלמידים עם פוטנציאל כדי לקחת אותם הלאה.

יוסי שריד: אני מבין שבבית הספר רצו להיתפטר ממך.

ליאור ניסים: כנראה שכן.

ליאור ניסים: אני הייתי תלמיד בעייתי.

ליאור ניסים: אני מדבר על תלמיד שזרק גירים על מורים והתחצף אליהם.

ליאור ניסים: כך קיבלו אותי בבויאר.

אילן שלגי: הדברים שלך מאוד מרשימים ומובנים.

אילן שלגי: אני רוצה לומר שיהיה המשך לישיבה הזו, וכל האנשים שירצו לדבר ידברו.

יחיאל לייטר: אני רוצה לסכם בכמה נקודות הבהרה.

יחיאל לייטר: מדובר ב-1% של תקציב האגודה.

יחיאל לייטר: 2,500,000 שקל מהווים 1% של תקציב האגודה שהוא 230,000,000 שקל.

פלטי סתוי: זה תקציב החזקת ילדים.

יחיאל לייטר: לא כל התקציב מיועד לכך.

יחיאל לייטר: אתה יודע שזה לא נכון.

יחיאל לייטר: כל הדברים האלה ניתנים לבדיקה.

יחיאל לייטר: יש רואה חשבון.

איתן מורן: זה נכון מאוד.

איתן מורן: תקציב פנימיות היום הוא 130,000,000 שקל שכולו עובר למוסדות.

איתן מורן: אני מבקש שלא תהיה מניפולציה במספרים.

יחיאל לייטר: אין שום מניפולציה.

יחיאל לייטר: יש דוחות של רואה חשבון.

אילן שלגי: אדוני, כמה אחוזים הם 2,700,000 שקל, כמה אחוזים הם מהווים לדעתך?

איתן מורן: הם 100% פעילות המיון והפיקוח והקליטה.

איתן מורן: 130,000,000 שקל עוברים לרשויות מקומיות בגין פנימיות היום.

איתן מורן: מר לייטר יודע את זה כי הוא יודע לקרוא מאזנים.

יחיאל לייטר: ה-100% האלה מהווים 1% מתקציב האגודה.

יחיאל לייטר: עמותה לא מתחסלת כאשר מורידים 1%.

ליאור ניסים: השאלה היא כמה אחוז היא ריקמת המוח מכלל המסה של הגוף שלך.

ליאור ניסים: אם אתה תבחן את אחוז מסת המוח מכלל מסת הגוף, אתה תאמר שאין לו חשיבות.

ציון רגב: כמנהל פנימיית בויאר אני רוצה לומר, כי אני מבוהל ממה שאמר מר שילה.

ציון רגב: אני מנהל מקום בו יש 300 ילדים שבסופו של דבר לא זקוקים לשום הקלות בכניסה לאוניברסיטה.

ציון רגב: אני ועוד שלושה מאחי בוגרי המקום.

ציון רגב: פרופסור תמיר שאלה שאלה נכונה, מהי המהות?

ציון רגב: אם עלי יפקחו במסגרת של עוד ממוסדות, אני מבוהל.

אילן שלגי: אנחנו נבוא אליך באוקטובר.

יוסי שריד: יש לך סיבות טובות להיות מבוהל.

יוסי שריד: אני לא מבין מה הלהיטות הזו של מר שילה.

יוסי שריד: גם אם אתה רוצה את זה תעשה את זה בדחילו ורחימו.

יוסי שריד: מדובר פה בילדים ובחינוך.

יוסי שריד: אתה עת על זה כמוצא שלל רב.

יוסי שריד: אין פה שלל.

יוסי שריד: יש פה רק עבודה, אחריות ומסירות.

יחיאל לייטר: אין פה ניסיון ואין פה כוונה לסגור את האגודה, אלא לגמור על הכפילויות המיותרות במערכת.

יחיאל לייטר: אנחנו לא צריכים חמישה גופי השמה ופיקוח.

יחיאל לייטר: זה נכון שיש באגודה גמישות רבה, ולכן בשנים שמנות קל לשרים ולמנהלי המשרד להעביר דברים ייעודיים דרך האגודה.

יוסי שריד: לחשוב שיעקב שריד ישב פעם במקום שאתה יושב, זו בעיה.

יוסי שריד: זה באמת לייטר.

יוסי שריד: אתה מדבר על כפילויות?

יוסי שריד: פה מדברים על חינוך.

יחיאל לייטר: לידיעתך, פירוש המילה לייטר ביידיש זה סולם.

יחיאל לייטר: אני יודע שאתה אוהב לטפס על הסולם שלי כרגע.

יחיאל לייטר: זה נוח להשתמש באגודה מתי שצריך ככביש עוקף של המינהלף, אך בשנים רזות שלא ניתן להשתמש בפריבילגיה הזו, צריך לבטל את הכפילות הזו ולמנוע את הבזבוזים.

יחיאל לייטר: אם אנחנו יורדים לבדיקה דקדקנית-מספרית של מספר התלמידים ושל הנושא הפיננסי, אני מבקש שייבדקו גם האם עלויות המעביד באגודה עומדוךת בסטנדרטים המקובלים בשירות המדינה, והאם יש הצדקה לעלויות ולגרעונות שמשרד החינוך ידרש לכסות אותם.

יוסי שריד: אין שום גרעונות.

יוסי שריד: מונח לפני דו"ח של רואה חשבון.

יחיאל לייטר: יש גרעון של למעלה מ-25,000,000 שקל.

יחיאל לייטר: יכול להיות שאם הייתי מקבל את הדו"ח של 2002,

יחיאל לייטר: הייתי רואה משהו אחר.

איתן מורן: אתה קיבלת את הדו"ח.

יוסי שריד: רואה חשבון, יצחק שיפר, כותב כי מצבה הכספי של האגודה יציב.

יוסי שריד: אין הצבעה על שום גרעון.

יוסי שריד: אני מגיש לך את זה.

יחיאל לייטר: אותו מר שיפר כותב כי יש למעלה מ-25,000,000 שקל גרעון.

יעל רום: מכיוון שעוסקים בחינוך, מר לייטר, אולי כדאי שתבדוק את ההישגים בחינוך.

יוסי שריד: אבל חינוך זה לא התחום שלו.

אילן שלגי: אנחנו מסיימים את הישיבה ולא את הנושא.

אילן שלגי: בשל כך אנחנו לא מקבלים היום החלטות.

אילן שלגי: כל הנוכחים יוזמנו גם לישיבה הבאה שתהיה תוך כדי ביקור בבית ספר בויאר.

יולי תמיר: אני מציעה לקבל החלטה שאנחנו קוראים למשרד החינוך שלא לבצע שום שינוי עד שלא יגמר כאן הדיון, כי אחרת אנחנו נמשיך לדבר והם יעשו מה שהם רוצים.

יחיאל לייטר: אני רוצה לצטט מהדו"ח שהחזיק חה"כ שריד: "מהדיווח עולה כי בשנים הנדונות גדל הגרעון השוטף של האגודה ב-12,000,000 שקל בכל שנה.

יחיאל לייטר: סך הכל 24,000,000, לא כולל הגרעון של 1999".

איתן מורן: האגודה לקידום החינוך השקיעה כסף בבניית מבנים בצירוף תרומה מקרן רש"י, ולכן נפגעו קרנות ייעודיות לבינוי.

איתן מורן: נבנה מרכז ממוחשב בבית הספר בויאר, מהטובים בארץ.

איתן מורן: אני הייתי אחראי על הבינוי שלו.

איתן מורן: הוא נבנה ב-5,000,000 שקלים.

איתן מורן: שופצו מבני הפנימיות בפנימיית בויאר בהיקף שןל למעלה מ-20,000,000 שקלים.

איתן מורן: צריך לקרוא את הדו"ח עד סופו ולהציג את הנתונים כמו שהם.

איתן מורן: אם כבר נדרשים למדדי יעילות, ניתן לנתח כמה עולה מיון ופיקוח של תלמיד אחד בכל הגופים שהזכרת, כולל המינהל לחינוך התיישבותי.

יוסי שריד: תעשו גרעונות, ותבוא אליכם הברכה.

יוסי שריד: אני עזבתי את המשרד בגרעון של 270,000,000 שקל, ואני מאוד גאה בו.

אילן שלגי: הדבר היחיד שאני מבקש פה לסכם הוא שהיתה פה אי הבנה לעניין קבלת נתונים ומידע.

אילן שלגי: יש לנו הרבה שאלות שחלקן עלו כאן וחלקן תעלנה על הכתב.

אילן שלגי: אני מבקש שתתנו תשובות לוועדה שתפנה אליכם באמצעות המרכז למידע של הכנסת.

אילן שלגי: כל זה יקרה לפני המפגש הבא שבו נקבל החלטות.

אילן שלגי: חה"כ תמיר, אין צורך לקבל החלטה, כפי שביקשת, כיוון שסיום החוזה הוא בסוף דצמבר.

יוסי שריד: אתה טועה.

אילן שלגי: אני שומע שהחפיפה ממילא מתקיימת.

יחיאל לייטר: החפיפה מתקיימת כבר ארבעה חודשים בשיתוף פעולה מלא של מנכ"ל האגודה.

יחיאל לייטר: מנכ"ל האגודה אמר לי בפגישה בארבע עיניים כי זה מהלך נכון וצודק.

אילן שלגי: ד"ר סתוי, אני שאלתי אותך מה יקרה בראשון לאוקטובר כאשר אמורה לפי אותו מכתב להתחיל חפיפה, כאשר סוף החוזה הוא בסוף דצמבר.

אילן שלגי: פה אומרים לי כי כבר מתקיימת חפיפה.

פלטי סתוי: אני הוזמנתי למינהל לחינוך התיישבותי.

פלטי סתוי: דיברו איתי על קביעת לוח זמנים לחפיפה.

פלטי סתוי: באותו מעמד אמרתי, כי מאחר ויו"ר האגודה פנה ועירער על ההחלטה של המשרד, אנחנו מחכים לתשובה.

פלטי סתוי: התשובה הגיעה לפני מספר ימים.

יחיאל לייטר: האם אמרת או לא אמרת שזה מהלך נכון?

אילן שלגי: זה לא משנה מה הוא אמר אז, אלא מה הוא אומר עכשיו.

אילן שלגי: מר סתוי, מה יקרה בראשון לאוקטובר?

פלטי סתוי: ההנחיות שיש לנו ממנכ"לית המשרד אומרות כי באוקטובר אמורה להתחיל חפיפה עם המינהל לחינוך התיישבותי, כאשר החוזה יגמר בסוף דצמבר.

אילן שלגי: עד ה-19 באוקטוב אנחנו בתקופת חגים.

פלטי סתווי: יש להניח שהתכוונו כי אחרי החגים תתחיל החפיפה.

אילן שלגי: מר לייטר, אנחנו מבקשים מכם להשהות כל שינוי באופי הפעילות, ולא לבצע דבר שאיננו מתבצע גם היום לפני הראשון בנובמבר, עשרה ימים אחרי החגים.

אילן שלגי: לזה חברי מצטרפים.

יחיאל לייטר: המנכ"לית כמובן מכריעה.

אילן שלגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.