ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 73, 2003-08-27 12:30

אילן שלגי: גברתי שרת החינוך והתרבות חברת-הכנסת לימור לבנת, ידידי סגן השרה חבר-הכנסת צבי הנדל, חברי-כנסת חברי ועדת החינוך ואחרים, מנכ"לית משרד החינוך והתרבות הגברת רונית תירוש, יושב-ראש הסתדרות המורים מר יוסי וסרמן, יושב ארגון ההורים הארצי מר ארז פרנקל, נציגי מועצת התלמידים, תלמידים וכאלה שבקרוב יהיו תלמידים – ראינו פה גם ילדי גן.

אילן שלגי: אנו כאן היום בטקס חגיגי ומרגש, והמופע המקסים של ילדי הגן בהחלט הכניס אותו לתוך אווירה מאוד חגיגית ומרגשת.

אילן שלגי: ברצוני לברך את התלמידים, את המורים, את ההורים, שתהיה לנו שנת לימודים מוצלחת שתיפתח במועדה.

אילן שלגי: אתם, התלמידים, העתיד שלנו; בכם החוסן הלאומי שלנו, אתם התשתיות שלנו, ובכם אנחנו צריכים כולנו להשקיע.

אילן שלגי: אני מבקש מכאן היום לקרוא למורי ישראל לא לשבות בימים אלה.

אילן שלגי: אלה ימים לא קלים למדינת ישראל.

אילן שלגי: ברחובותינו שוב ושוב נרצחים בפיגועי טרור; התכנית הכלכלית מקשה על כולנו, ויש מגזרים שנפגעו קשה מאוד מהתכנית הזו, כולל מורים.

אילן שלגי: כאשר יש מקום לתקן, נתקן, אבל זו לא העת לשביתות בימים כאלה משמחים וחשובים כמו תחילת שנת הלימודים.

מרינה סולודקין: נכון מאוד.

אילן שלגי: אני מבקש לקרוא להורים: התייחסו ללימודים של הילדים שלכם ברצינות ותהיו בתמונה; ראו מה קורה בבית-הספר, ראו אם הילד מכין שיעורים, ראו אם הילד לא מעורב חלילה אחרי שעות הלימודים בפעילות שאיננה לרוחכם.

אילן שלגי: יש לפעמים הורים שרואים בבית-הספר "בייביסיטר", וחשוב מאוד שכולנו נבין שבית-הספר זו המסגרת החשובה שבידיה אנחנו מפקידים את הילדים שלנו כדי שיגדלו להיות אזרחים תורמים ושותפים בחברה הישראלית.

אילן שלגי: אני מברך את משרד החינוך והתרבות על יוזמות חדשות שהוא נקט לאחרונה.

אילן שלגי: המשיכו ביישום תכנית הליבה, יישום דו"ח שושני, מבחן המיצ"ב והחלת תכנית הליבה על כל המגזרים.

אילן שלגי: אל התלמידים אני פונה שוב ואומר: קחו את הלימודים ברצינות.

אילן שלגי: הלימודים הם כעת המשימה החשובה שלכם.

אילן שלגי: הקייטנות נגמרו, החיים זה לא קייטנה, בית-הספר זה לא קייטנה.

אילן שלגי: אנחנו צריכים כולנו להתקדם, אנחנו רוצים שמערכת החינוך הישראלית תחזור להיות מן המובילות בעולם.

אילן שלגי: תודה רבה ושנת לימודים טובה.

מנחה: נציג מרכז השלטון המקומי, מר יעקב אגמון, מוזמן לברך.

יעקב אגמון: בשם יושב-ראש המרכז השלטון המקומי, בשם כל הרשויות בישראל שותפים לכל אחד מכם במעשה החינוכי יום-יום, אנחנו מברכים את כל הקהל ואת כל מי שעושה במלאכה החינוכית שתהיה זו שנת לימודים הרבה יותר טובה.

יעקב אגמון: נשים לרגע את המחלוקות בצד, נתרכז ב- 31באוגוסט ונחשוב על שנת הלימודים הבאה שיש בה כל-כך הרבה עבודה.

יעקב אגמון: ברכות ואיחולים.

יעקב אגמון: תודה רבה.

מנחה: תודה.

מנחה: ולאתנחתא, להקת הנוער הייצוגית של העיר בת-ים במחרוזת שירי נעמי שמר.

מנחה: (קטע שירה וריקוד)

מנחה: תודה ללהקת "קול הים", להקת הנוער הייצוגית של העיר בת-ים.

מנחה: תודה לשלום סיטו המנהל המוסיקלי ומעבד שירי הלהקה ולמנהלת הלהקה, הגברת שלי בכר.

מנחה: מזכיר הסתדרות המורים, מר יוסף וסרמן מוזמן לשאת את דברו.

יוסף וסרמן: גברתי שרת-החינוך הגברת לימור לבנת, מר צבי הנדל סגן השרה, חבר-הכנסת שלגי יושב-ראש ועדת החינוך המארח, הגברת רונית תירוש מנכ"לית המשרד, ידידיי בכירי משרד החינוך: מר מנחם כהן, עדי הרשקוביץ, שמחה שניאור, לאה רוזנברג, עודד כהן, שמעון הראל, מנהלות המחוזות ומנהלי המחוזות, ציון שבת, כל הידידים הטובים.

יוסף וסרמן: ידידיי, חברי הנהלת הסתדרות המורים: עפרה דונסקי, מוטי סמט, יעקב אגמון, ידידי רן ארז, ידידי ארז פרנקל ובייחוד ברכה מיוחדת לילדים הקטנים, ילדי הגיל הרך ולמורות שלהם.

יוסף וסרמן: פשוט חזרתי אחורנית מספר שנים לבית-ספרי כמנהל בית-ספר 30 שנה, ולא יכולתי שלא לחזור ולהתלהב מחדש לראות את הילדים הקטנים כשהם מופיעים בצורה כל-כך מלבבת.

יוסף וסרמן: ברכות למורות, ברכות לילדים, ברכות למנהלת הגיל הרך במשרד החינוך שנמצאת כאן, ברכות ללהקת הזמר מבת-ים, ברכות לכולכם.

יוסף וסרמן: אני רוצה להיות איש בשורה היום.

יוסף וסרמן: אני לא איש מדון, אני לא איש שמחפש להשבית את ילדי ישראל ולהשבית שמחה מילדי ישראל ומהוריהם.

יוסף וסרמן: פשוט, פגעו פגיעה קשה מאוד ממשלת ישראל; משרד החינוך פגע פגיעה קשה מאוד במורי ישראל.

יוסף וסרמן: ילדים, הורים, חברים, אני מייצג קבוצה של אנשים, 113 אלף חברים שהם בין האנשים החשובים בכל מדינה מתוקנת – מורי ישראל, מחנכי ישראל.

יוסף וסרמן: אני אומר לכם בצער גם בצהריים חגיגיים כמו היום: מדינת ישראל עכשיו ובעבר לא התייחסה כיאות לקבוצה מיוחדת זו של מחנכים שמוכנים לתרום את כולה למען עם ישראל, ילדי ישראל בעבר, בהווה ובטח גם בעתיד.

יוסף וסרמן: אנחנו מבקשים להיות שותפים למשרד החינוך בשיפור מעמד המורה, בשינוי גישה ויחס למערכת החינוך; לשים את מערכת החינוך בראש סולם העדיפויות הלאומי; אנחנו שותפים מלאים ומושיטים יד של שותפות נאמנה לשרת-החינוך; היא יודעת לעשות זאת, היא יכולה לעשות זאת, אנחנו איתה בעשייה הזאת.

יוסף וסרמן: באשר למחלוקת העכשיוית שמונעת פתיחה חגיגית – לא רק שגרתית, אלא חגיגית עם אור בעיניים, עם שמחה של שנת הלימודים.

יוסף וסרמן: הסתכלנו על הילדים הקטנים; זה עתידנו, עתיד כולנו.

יוסף וסרמן: אנחנו רוצים לפתוח את שנת הלימודים בחגיגיות ובשמחה, ולכן אנחנו מוותרים על מה שמגיע לנו כאיגוד מקצועי שמגן על 7000 חבריו שרוצים לקזז משכרם בין 10%-20%.

יוסף וסרמן: אנחנו מקבלים את הצעתו של יושב-ראש ועדת החינוך.

יוסף וסרמן: אנחנו מוכנים לוועדה ציבורית בראשות שופט שנבוא בפניה, נציג את עמדתנו בפניה, ואני בטוח במאה אחוזים שאנחנו צודקים.

יוסף וסרמן: הוועדה הזאת תוך שבוע עד שבועיים תחליט האם אנחנו צודקים בכך שאנחנו מגינים על 7000 באזורי תמריצים ב' או שהממשלה ומשרד החינוך צודקים בהחלטתם.

יוסף וסרמן: אנחנו קוראים לממשלה, למשרד החינוך: בואו נלך לוועדה הציבורית הזו בראשות שופט 3 חברי ועדה, נמנה עוד שני חברים בהסכמה, ונפתח את שנת הלימודים בחגיגיות.

יוסף וסרמן: אני מאחל לכם שנה טובה, שנת ביטחון, הצלחה לכולם.

מנחה: תודה.

מנחה: אני מזמינה את יושב-ראש ארגון המורים, מר רן ארז.

רן ארז: גברתי שרת-החינוך, כבוד יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת, מנכ"לית המשרד, סגן השרה צבי הנדל, חברי-כנסת, מנהלי מחוזות, בכירי משרד החינוך, ידידיי, עמיתיי להנהלת ארגון המורים, ידידי יוסי וסרמן ומר פרנקל, כולכם וכל המכובדים.

רן ארז: אני מצטער אם שכחתי מישהו או שלא ראיתי.

רן ארז: כולנו מסכימים שהחינוך וההשקעה במשאב האנושי זו ההשקעה הכי כדאית בכל מדינה, ובפרט במדינת-ישראל.

רן ארז: פיתוח המשאב האנושי, פיתוח הנוער זה למעשה עתיד המדינה.

רן ארז: אתם שיושבים כאן, תלמידים יקרים, אתם עתיד המדינה, וכולנו צריכים לדעת שאם אין לנו עתיד יהיה לנו קשה להחזיק מעמד בהווה.

רן ארז: העתיד, התקווה היא זו שנותנת לנו את הכוח להחזיק מעמד בהווה במצב הקשה שלנו.

רן ארז: לכן עינינו נשואות אליכם, והמאמצים שאנחנו עושים הם כדי לקדם אתכם לצורך חיזוק ותפארת מדינת-ישראל.

רן ארז: אני מברך אתכם בשנה טובה, בשנה פורייה שבה אתם תצליחו לקדם את עצמכם עוד ועוד לקראת העתיד הזה.

מנחה: יושב-ראש ארגון ההורים הארצי, מר ארז פרנקל, מוזמן לשאת את דברו.

ארז פרנקל: צהריים טובים.

ארז פרנקל: גברתי שרת החינוך חברת-הכנסת לימור לבנת, חבר-הכנסת אילן שלגי יושב-ראש ועדת החינוך, סגן השרה צבי הנדל, חברי-כנסת, ידידיי מארגוני המורים: יוסי וסרמן, רן ארז; מנכ"לית משרד החינוך, בכירי משרד החינוך; והכי חשוב: נמצאת כאן שירין גבאי שנבחרה.

ארז פרנקל: פגשתי אותה בוועדה, היא סיפרה לי שהיא באה מנהריה.

ארז פרנקל: אני רוצה לאחל לך להמשיך את המסורת הברוכה של רביד וקובי צורף.

ארז פרנקל: מגיעות לך הרבה מחיאות כפיים.

ארז פרנקל: פתיחת שנת הלימודים הינה אירוע חגיגי.

ארז פרנקל: שמענו לפני דקות מספר את ידידנו יוסי וסרמן מכריז ששנת הלימודים תיפתח בחגיגיות.

ארז פרנקל: לכן אני מצטרף לברכות; אני רוצה לומר גם לכל ההורים שכל בעיות האבטחה שחששנו מהן, גם הגיעו לפתרונן, וילדינו יוכלו ללכת בבטחה ללמוד בבית-הספר ללא חשש לביטחונם.

ארז פרנקל: לכן אני רוצה לאחל לכולנו שנת לימודים פורייה ומוצלחת.

ארז פרנקל: תודה רבה.

מנחה: ושוב להקת הנוער של בת-ים במחרוזת "חפש אותי" של נעמי שמר.

מנחה: (קטע שירה וריקוד)

מנחה: תודה ללהקה.

מנחה: ועכשיו, דברי יושבת-ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית שירין גבאי.

שירין גבאי: צהריים טובים.

שירין גבאי: כבוד שרת-החינוך הגברת לימור לבנת, סגן השרה חבר-הכנסת צבי הנדל, יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת אילן שלגי, חברי-כנסת, מנכ"לית משרד החינוך הגברת רונית תירוש, סמנכ"ל משרד החינוך ומנהל מנהל חברה ונוער מר אברהם עודד-כהן, סמנכ"לים, מנהלי מחוזות, מפקחי משרד החינוך, נציגי ארגוני המורים, יושב-ראש ארגון ההורים הארצי וחבריי בני-הנוער, נציגי מועצות התלמידים והנוער.

שירין גבאי: צהריים טובים וברוכים הבאים לטקס פתיחת שנת הלימודים תשס"ד.

שירין גבאי: אני מברכת את תלמידי כיתות א', צעירי התלמידים, ברוך בואכם למערכת החינוך, עלו והצליחו, ואנחנו נסייע לכם.

שירין גבאי: לחבריי, תלמידי כיתות י"ב, איחולי הצלחה בבחינות הבגרות ובהמשך בשירות משמעותי בצה"ל.

שירין גבאי: שנת הלימודים נפתחת השנה ביום א' 31 באוגוסט, ג' אלול.

שירין גבאי: אני פונה בשם כל ילדי ישראל, ארגוני המורים להורים ולרשויות המקומיות, אל תשביתו את שמחתנו!

שירין גבאי: פיתחו את שנת הלימודים, ונדחה את המחלוקות לאחר החגים.

שירין גבאי: בחודש האחרון ידעה ישראל פיגועים רבים, והנורא שבהם שהתרחש בירושלים, בו נרצחו פעוטות, ילדים ובני-נוער.

שירין גבאי: אותם יקרים לא יזכו לפתוח עמנו את שנת הלימודים החדשה.

שירין גבאי: מבמה זו אני מוסרת את תנחומינו למשפחות השכולות, מחזקת את ידי הפצועים ומאחלת להם החלמה שלמה.

שירין גבאי: מי ייתן ועם ישראל לא יידע עוד צער.

שירין גבאי: חזק ואמץ! ישראל חווה מצבים קשים: פיגועים, חוסר יציבות כלכלית, אבטלה ועוני, פערים חברתיים ותופעות של סמים ואלימות.

שירין גבאי: זו העת שעלינו, בני-הנוער מוטלת החובה להיות שותפים להעלאת המורל של אזרחי ישראל.

שירין גבאי: דווקא העת הזו היא העת לאהוב, כי מי שמעביר מאיר.

שירין גבאי: לפני כשלושה חודשים הכרזנו, נציגי מועצות התלמידים והנוער כי הנוער לוקח אחריות.

שירין גבאי: במעמד זה אני חוזרת על הקריאה ומבקשת מבני-הנוער לפעול מתוך אחריות לאומית, לתרום, לשנות, לנהוג בכבוד ובסובלנות, להתנדב.

שירין גבאי: לא לעמוד מנגד ולוותר, אלא לחבור לעושים; בואו נשמש דוגמה, אנו הצעירים והמבוגרים כאחד, ונפעל.

שירין גבאי: רק על-ידי עשייה נוכיח שאפשר ונביא לשינוי.

שירין גבאי: אנו יכולים להשפיע על אופי החברה, יכולים להוביל את מהפכת ההתנדבות בקריאה להעביר את זה הלאה; נהיה שגרירים של רצון טוב ונשמור על שמה של ישראל בארץ ובעולם בכבוד; נפעל לצמצום פערים, נעזור לשכבות החלשות, לנפגעי הטרור, לחולים ולחברינו הרבים המצויים מתחת לקו העוני; נפעל במרץ לצמצום נגע הסמים, השתייה והאלימות; הגיע הזמן לקחת אחריות!

שירין גבאי: חבריי בני-הנוער, בואו נגרום לכך שתהיה זו השנה הכי טובה באמת.

שירין גבאי: שנה טובה ומבורכת!

מנחה: השנה עומד טקס פתיחת שנת הלימודים בסימן גני הילדים.

מנחה: אני מזמינה את נציגי גני הילדים לברך ולהגיש פרח לשרת-החינוך.

מנחה: אני מזמינה את שרת החינוך.

מנחה: (הגשת פרח לשרת-החינוך)

לימור לבנת: לפני שאתחיל בברכות אומר שכל הפסלים שהיו כאן בכניסה נעשו בידי ילדי הגנים.

לימור לבנת: גם הפרח המקסים הזה שהכינו כאן לי, ואנחנו ניקח אותו אלינו.

לימור לבנת: תודה רבה לכל ילדי הגנים.

לימור לבנת: האמת היא שאחריהם כל מה שאנחנו הגדולים אומרים קצת קטן.

ברכה ארג'ואני: סליחה, גברתי השרה, את השרה הכי חזקה בממשלה---

קריאות: ---

לימור לבנת: סליחה.

לימור לבנת: סגני, חבר-הכנסת צבי הנדל.

לימור לבנת: אולי כשהעיתונאים יחזרו מהדרמה הקטנה הזו אני אתחיל בברכות.

לימור לבנת: סגני, סגן השר חבר-הכנסת צבי הנדל, יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת חבר-הכנסת אילן שלגי, חברי-כנסת – ראיתי כאן את חברת-הכנסת מרינה סולודקין, אני לא בטוחה שראיתי עוד חברי-כנסת, אבל אם ישנם כאן באולם.

לימור לבנת: מנכ"לית משרד החינוך והספורט רונית תירוש, מזכ"ל הסתדרות המורים יוסי וסרמן, יושב-ראש ארגון המורים רן ארז, יושב-ראש ארגון ההורים הארצי ארז פרנקל, נציג מרכז השלטון המקומי יעקב אגמון, יושבת-ראש מועצת התלמידים שירין גבאי.

לימור לבנת: היא באמת נהדרת, ואני רוצה לספר לכם שכבר היו לנו כמה הזדמנויות לשבת יחד בישיבות עבודה במשרד, ומאוד התרשמנו, היום הייתה הזדמנות לעוד רבים כאן להתרשם מהיכולות של שירין.

לימור לבנת: באמת יישר כוח גדול! סמנכ"לים, מנהלי מחוזות, ראשי מנהלים, ראשי אגפים במשרד החינוך.

לימור לבנת: יושבת כאן צמרת משרד החינוך, אנשים שעושים במלאכה בכל שנת הלימודים לילות כימים ועובדים רק בשביל שמערכת החינוך תוכל לעבוד, להשתפר, לפעול ולהגיע להישגים.

לימור לבנת: אני רוצה בהזדמנות זו לברך גם את כולכם.

לימור לבנת: מפקחים, מנהלים, מורים, גננות, אבל בעיקר – התלמידים: החל בקטנים שראינו כאן, ילדי הגנים שהיו כל-כך מרגשים וכלה בבני-הנוער, חברי מועצת התלמידים הארצית ובני-נוער, תלמידים בחטיבות עליונות, בבתי-הספר היסודיים, תלמידי י"ב.

לימור לבנת: אני רוצה לבשר כאן שהחל מהיום באתר האינטרנט של משרד החינוך תוכלו למצוא את תוצאות בחינות הבגרות שהיו בקיץ; עוד לא מועדי ב', רק הבחינות הרגילות שהיו בקיץ.

לימור לבנת: אני לא יודעת לתת לכל אחד מכם אישית את התוצאה שלו, אבל תוכלו אחר-כך למצוא את התוצאות של הבגרויות.

לימור לבנת: ובכן, בני-הנוער וילדי הגן, כל המשתתפים שנמצאים כאן היום בפתיחה החגיגית של שנת הלימודים של תשס"ד.

לימור לבנת: אני שומעת צעקות מבחוץ, אני לא אמנע מלומר כאן שמשרד החינוך לא אחראי על החד-הוריות ולא על רבות מאוד מן הבעיות בחברה הישראלית---

קריאות: ----

לימור לבנת: אבל משרד החינוך דאג לזה שכל ילדי המפגינות החד-הוריות שנמצאות בקריית הממשלה ילמדו בשנת הלימודים הזאת במסגרת מנח"י בירושלים.

לימור לבנת: כל הילדים ילמדו כאן בירושלים, ולזה דאגו משרד החינוך ומנהל החינוך בירושלים.

קריאות: ---

לימור לבנת: אני אבקש מהסדרנים--- הימים הם קשים מאוד, אבל יום פתיחת שנת הלימודים הוא יום של חג.

לימור לבנת: אני יודעת שזה מעורר מהומה.

לימור לבנת: זאת אגב, אולי ההדגמה החיה לכך שכל מגזרי המשק נפגעו, לא רק אותם 7000 מורים, מר וסרמן, שעליהם אתה מדבר.

לימור לבנת: כל מגזרי המשק נפגעו!

לימור לבנת: לכן חובה עלינו דווקא בעצם הימים הקשים האלה, הלא פשוטים האלה, ערב פתיחת שנת הלימודים תשס"ד – שהיא אולי פתיחת שנת הלימודים הקשה ביותר שידענו משום שעכשיו באים לידי ביטוי כל הבעיות, הקיצוצים שנעשו בשנתיים האחרונות, לרבות התכנית הכלכלית האחרונה; ועכשיו אנחנו בעצם צריכים להתמודד עם כל הקשיים וכל הבעיות.

לימור לבנת: לכן אני מציעה שנעסוק היום בכל זאת בכמה מילים של יום של חג.

לימור לבנת: שמחתי, מר וסרמן, לשמוע שהחלטתם לא להשבית את פתיחת שנת הלימודים.

לימור לבנת: אני מברכת אתכם על כך.

לימור לבנת: כל יתר העניינים שעליהם צריך לדבר: כן ועדה, לא ועדה, איזה סוג של ועדה, מה בדיוק יהיה שם, מי בדיוק יהיה שם – על כל אלה נדבר בינינו המבוגרים.

לימור לבנת: אבל הילדים שיילכו ללמוד ביום ראשון – זו החלטה נכונה ונבונה, מר וסרמן, ואני מברכת אותך.

לימור לבנת: יום פתיחת שנת הלימודים תשס"ד הוא כמו כל יום פתיחה – יום של חג.

לימור לבנת: כמו חגים אחרים הוא נקשר בתודעה הישראלית לעונת שנה מסוימת, למזג אוויר מסוים וגם בהכנות רבות ובטרחה חיובית מיוחדת.

לימור לבנת: גם מי שאינם שותפים פעילים ביום הזה, מי שאינם תלמידים ומחנכים, ואין להם ילדים בגיל בית-ספר, כולם מרגישים משהו מיוחד באוויר.

לימור לבנת: היום 700 אלף ילדים לומדים במערכת החינוך בישראל, לא כולל מערכת ההשכלה הגבוהה, וכולם יילכו ביום ראשון לבית-הספר.

לימור לבנת: יום אחד בשנה מותר וראוי לתת על כך את הדעת ולומר שעצם העניין הזה הוא פשוט נפלא.

לימור לבנת: מי שלא ציני לגמרי מתרגש לפעמים עד דמעות, לפעמים ממש תוך צמרמורת ביום פתיחת הלימודים.

לימור לבנת: אפילו אם לא מאוד, אז התרגשות קטנה ודאי יש לכל אחד שהוא לא ציניקן גמור.

לימור לבנת: אני יכולה לפחות להעיד על עצמי, ואני יודעת שברבים מהנוכחים עברה צמרמורת לראות כאן את הילדים הנהדרים האלה.

לימור לבנת: כל-כך מרבים להשמיץ את מערכת החינוך, את הילדים, את המורים, את כולם.

לימור לבנת: יש לנו בסופו של דבר, מערכת חינוך שמצמיחה יושבת-ראש מועצת תלמידים כמו שירין גבאי; שמצמיחה כאן בני-נוער נהדרים ששרים שירים של ארץ-ישראל, שנמצאים כאן כחלק מההוויה הזו של מדינת-ישראל, וגם ילדים קטנים שלומדים נגינה, שלומדים מוסיקה.

לימור לבנת: אנחנו נדאג ונקפיד שגם בהמשך אנחנו עוד נעמיק גם את לימודי האמנויות, גם את לימודי המוסיקה כמה שיותר כדי לתת העשרה נוספת מעבר לתכנית הליבה.

לימור לבנת: חז"ל פירשו – כנראה אמרו על הילדים פה היום – "הנצו הרימונים, אלו התינוקות שיושבים ועוסקים בתורה ויושבים שורות-שורות כגרעיני רימונים".

לימור לבנת: יש חיבה גדולה בתיאור הזה, שמחה גדולה באפשרות שיש לקטנים ללמוד ובאפשרות של הקהילה ללמד.

לימור לבנת: לא סתם אנחנו מבינים את המשל הזה עד היום, ולא סתם הוא מדבר אל הלב גם היום.

לימור לבנת: בכל שנה מחדש אנחנו רואים את הילדים הולכים לכיתה א', וכל שנה אני חושבת שאין תמונה שמייצגת טוב יותר את ההכרה שלנו בשוויון ערך האדם.

לימור לבנת: בכל אדם מוטבע הצורך ללמוד, הדחף ללמוד שהוא דחף אנושי עמוק, ואנו מכירים בקיומו אצל כל בני האדם לכל אורך תולדות האנושות.

לימור לבנת: לכל אדם באשר הוא אדם יש זכות שווה לממש את הפוטנציאל שגלום בו.

לימור לבנת: אנחנו מכירים בזכות השווה שיש לכל ילדינו לפתח את היכולות שלהם.

לימור לבנת: התפקיד שלנו כמערכת חינוך הוא לתרגם את הצורך האנושי המשותף הזה ואת הזכות האנושית השווה למציאות שבה יש שוויון סיכויים.

לימור לבנת: אנחנו מכוונים לחברה שבה יכולת הילדים להתפתח לא תוגבל על-ידי איזשהם נתונים שיוכיים; חברה שבה מינו של אדם לא יכתיב את גורלו; חברה שבה רמת ההשכלה של ההורים או רמת ההכנסתם לא יוכלו לשמש לניבוי מקצוע של הצאצאים; חברה שבה מקום מגורים לא ישפיע על מידת ההצלחה בבחינות הבגרות, ושבה לא יהיה עוד מתאם בין עושר ומוצא לבין השכלה אקדמית.

לימור לבנת: זה תפקידה של מערכת החינוך, זה המנדט שלה, וזה החזון שלנו.

לימור לבנת: יש כאלה שאומרים שחזון כזה לעולם לא יתממש, ודאי לא בחברה כל-כך עמוסת בעיות כמו החברה שלנו.

לימור לבנת: אבל אני אומרת שרק אם נחתור, נמשיך ונחתור בעקשנות לעבר החזון אנחנו נוכל להבטיח את עתידנו כחברה.

לימור לבנת: מדינת ישראל זקוקה לכל ההון האנושי שלנו, ואתם בני-הנוער, התלמידים, הילדים, אתם ההון האנושי שלנו.

לימור לבנת: אנחנו זקוקים לכל הכשרונות ולכל הכישורים החבויים היום בילדי בתי-הספר.

לימור לבנת: אנחנו לא יכולים, אחנו לא רוצים, אנחנו לא מוכנים ולא מסכימים לוותר על אף ילד או על אף ילדה ולהשאיר ילד או ילדה מאחור.

לימור לבנת: מדינת-ישראל – אולי יותר מכל מדינת אחרת – לא יכולה להרשות לעצמה בערות; חינוך שמצמצם פערים הוא ביטוי עליון לסולידריות חברתית.

לימור לבנת: חינוך כזה הוא גם תעודת הביטוח הטובה ביותר לקיומה של חברה סולידרית בעתיד.

לימור לבנת: בלי תודעה של סולידריות כזאת אין לחברה עתיד.

לימור לבנת: כשאת אמרת, שירין גבאי, קראת לאחריות לבני-הנוער, קראת להתנדבות לבני-הנוער, זה בדיוק הביטוי העליון של סולידריות חברתית ושל לקיחת אחריות של בני-הנוער, של השותפות של בני-הנוער בתוך המערכת החברתית הזאת.

לימור לבנת: השכלה רחבה לכל, חינוך לכל חייבים להתקיים על-פי הצדק, אבל לא פחות מכך, כפי שאמרתי, הם עבורנו ממש הכרח קיומי.

לימור לבנת: אנחנו פותחים את שנת הלימודים תשס"ד רחוקים מרחק לא מבוטל מהחזון שציירתי פה בכמה קוים.

לימור לבנת: אנחנו עדיין רחוקים ממנו, רחוקים מידי.

לימור לבנת: אנחנו פותחים שנת לימודים שקוצץ עד כדי קוצר נשימה בהכרה שלא נוכל לתת לילדינו את כל שהיינו רוצים לתת, את כל מה שעלינו לתת להם.

לימור לבנת: אין לנו אופציה להרים ידיים כי כל ויתור בשדה החינוך מחורר חור בעתיד.

לימור לבנת: פתיחת שנת הלימודים הזאת תיעשה, אני מקווה, באחריות, מתוך מנהיגות ובלי לפגוע עוד פגיעה בילדים.

לימור לבנת: עלינו לתרגם את החזון הזה שאותו הזכרתי בכמה קוים למטרה ולעוד מטרה ולהתמקד במטרות האלה שנקבעו.

לימור לבנת: בתנאים הקיימים אנחנו צריכים אפילו להיות ממוקדים יותר מתמיד, וזה מה שאנחנו בדיוק מנסים לעשות במשרד.

לימור לבנת: אני מאחלת לכולנו שהמציאות של תשס"ד לא תכווץ את החזון שלנו, לא תמחק את החלום שלנו.

לימור לבנת: אנחנו זקוקים לחזון ולחלום השנה במיוחד, בשנים הבאות, ותמיד.

לימור לבנת: שנה טובה!

מנחה: תודה לשרת-החינוך.

מנחה: ושוב להקת הנוער במחרוזת שירי להקת התרנגולים.

מנחה: (קטע שירה וריקוד)

מנחה: תודה ללהקה.

מנחה: הקהל מתבקש לעמוד לשירת התקווה.