ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 46, 2003-07-01 11:30

אילן שלגי: שלום לכולם.

אילן שלגי: אנחנו היום בישיבה רביעית בנושא אישור תשלומי הורים.

אילן שלגי: להזכירכם, הסיבה העיקרית שבגללה הוועדה טרם אישרה את התשלומים היא לא בשל גובה הסכומים, כי לגבי גובה הסכומים היתה הסכמה, אלא בשל דאגתנו הנובעת מן התופעות הרבות שאנחנו שומעים עליהן כל העת וגם היו פניות ישירות לוועדה, לגבי חריגות.

אילן שלגי: בשטח, גם השנה, איש הישר בעיניו יעשה.

אילן שלגי: היות ואנחנו חושבים שיש מלך בישראל ויש משרד חינוך שצריך לאכוף את ההוראות, אנחנו רוצים שתהיה גביה, אבל, שלא יהיו חריגות מהגבייה.

אילן שלגי: חזרנו וביקשנו לשמוע ממשרד החינוך כדי שנשתכנע, שאמנם מטפלים בנושא האכיפה, שמקימים מערך אכיפה יעיל יותר מזה הקיים עד היום, כדי למנוע דרישה של תשלומים מופרזים מההורים.

אילן שלגי: ביקשנו ממשרד החינוך תכנית מפורטת יותר עם אמצעי אכיפה וענישה בתוכה.

אילן שלגי: תפקידנו פה, כך אני רואה אותו, לאפשר למערכת לפעול, אבל גם לייצג ולהגן על ההורים, שלא יהיו נתונים ללחצים בפינות כאלה או אחרות של מערכת החינוך ושמנהלי מוסדות וועדי הורים, שידעו מה מותר ומה אסור ושיהיה עליהם מורא, שאם לא יפעלו בהתאם להוראות, הם עלולים להיפגע.

אילן שלגי: אני שמח, שהיום הגיעה לכאן המנהלת הכללית של משרד החינוך והתרבות ואני אתן לך להציג את הדברים.

אילן שלגי: גברת תירוש, בבקשה.

4400: תודה רבה.

4400: אני אתחיל מהסוף, כדי שתהיו קשובים לי בהמשך.

4400: יותר חשוב לי ההמשך מאשר הפתיח.

4400: הפתיח אומר, שאנחנו, בעצתו של דוקטור סמוכה, נאמץ מודל של יחידות סיירת בקרה, סיירת חיצונית לנו.

4400: כמו שאנחנו מפעילים בנושא של ניצול התקנים, האם אנחנו מקבלים דיווחי אמת או דיווחי סרק?

4400: מי שמדווח דיווח סרק, אנחנו כמובן מקזזים לו תקנים ולאחר מכן, אם הוא חוזר על עצמו, אנחנו גם מכניסים תהליך של ענישה.

4400: אנחנו לקחנו מודל דומה וכבר חתמתי על מכרז וגם על התקשרות עם חברת כוח אדם, שהיא תהיה סיירת שטח, תצא ותבדוק על פי החלטה שלה או על פי מערך מתוכנן אתנו, כמובן על פי בקשות ספציפיות שלנו וגם על פי בקרות שהיא תחליט לעצמה.

4400: כל מנהל שיחרוג, יידרש מיידית להחזיר תשלומים, אם הוא גבה תשלומי ייתר, ובכל מקרה, הוא יוזמן מיד לבירור משמעתי.

4400: זה תחילתו של תהליך, ואם הדברים חמורים במיוחד זה לא ייגמר ברמת מחוז, זה יכול להגיע עד רמת המנהלת הכללית ואזהרת המנהלת הכללית ופיטורין בסוף התהליך.

4400: יש לזה המון שלבים.

4400: אני אומרת את זה, ראשית, כדי לרצות את מי שהטיל ספק בכוונה האמיתית שלנו לאכוף את הנושא הזה בצורה רצינית.

4400: עכשיו אומר את הדברים היותר חשובים ואני אומרת אותם מהלב והקרביים ומה שאמרתי עד עכשיו זה היה מהשכל הישר: באמת שנמאס לנו להתווכח.

4400: אני אומרת זאת כמנהלת בית ספר לשעבר.

4400: אני לא רוצה להביא את עצמנו למצב שבו מתוך חוסר אמון מוחלט במערכת, במנהלים שלה ובמערכת האכיפה שלה, יחקקו חוק.

4400: אפשר בקלות להגיש הצעת חוק וממחר אנחנו מחושקים על ידי חוק.

4400: אני לא רוצה.

4400: בתחילה כעסתי על היועצת המשפטית, שבכל פעם נמנעה מלהמליץ על חקיקה והיום אני מבינה אותה.

4400: ככל שיש יותר חוקים, אנחנו פחות משוחררים לעשות דברים.

4400: לכן, אני אומרת זאת כמצטדקת בפני חבריי המנהלים, למה הלכנו למהלך כזה.

4400: אתם המנהלים, ככלל, לא הותרתם בידינו ברירה.

4400: ניסנו בטוב, ניסנו להסביר ולהבהיר את המצב בשטח.

4400: זה לא חוכמה שיבוא מנהל ויאמר: אני הסתדרתי.

4400: אני עם הילדים הבעייתיים שלי מבחינה כלכלית, מסתדר.

4400: מצאתי להם מלגות, סבסדתי להם וכולי.

4400: זה לא רק זה.

4400: מספיק שבית ספר X, ואקח את הדוגמאות האחרונות, עושה מסיבה עם לימוזינות וזו לא קלישאה, זה אמיתי ובמושב סמוך או ישוב סמוך, שהוא ברמה סוציו-אקונומית נמוכה הולך לעשות את מסיבת הסיום שלו על הדשא עם קומזיץ, לא שזה רע, אני חושבת שזה נפלא, אבל השאלה מה חש הילד?

4400: האם הוא חש שבגלל שהוריו לא מסוגלים, אז כך הוא מסיים את התהליך של 12 שנים והולך לצבא עם חוויה מזערית לעומת האחרים?

4400: למה ליצור את התחרות המאוד קלוקלת הזאת בין בתי הספר?

4400: לכן, אני כן מבינה את הצורך לקבוע מגבלות בגביית תשלומים וגם את הצורך הברור לאכוף את הגביה.

4400: אלא מאי?

4400: אנחנו מדינת ישראל, אבל אנחנו גם מדינת יהודים ויהודים הם מניפולטיביים.

4400: כדי שלא נבוא בטענות למנהל, כי גם הסיירת הזאת לא תוציא הרבה, כי ככל שנערים עליהם קשיים, הם ימצאו פרצות.

4400: מנהל יגיד: אני לא גביתי, הנה דף התשלומים וזה מה שאני גובה.

4400: אבל, ועד ההורים הוא סוברני.

4400: הוא יחליט לעשות מסיבה כיתתית והוא הוא, ועד ההורים, גובה.

4400: כלומר, אנחנו מאוד מתקשים חוקית להגביל ועדים כאלה ואחרים.

4400: לכן, זה לא עניין של סיירות ולא עניין של אכיפה, זה יותר עניין של תובנות.

4400: אם המנהלים לא יבינו כמוני וכמו הרבה מאתנו כאן ואחרים בחוץ, שהמצב הוא כזה שצריך להפסיק לעשות מניפולציות וצריך להוריד רמת שירות, זה לא נורא.

4400: אני הבנתי את האיום של המנהלים: בסדר, אתם עושים לנו חישוקים?

4400: בואו לא נגבה אפילו אגורה ואין יותר פעילות בלתי פורמלית.

4400: זה הקצה האחר וזה מוגזם.

4400: היתה לי גם נטייה כזאת של כעס, כלפי הוועדה.

4400: אני מודה.

4400: להגיד לחבריי המנהלים בשקט, תעשו שביתה.

4400: אתם לא גובים אגורה ולא עושים שום פעילות.

4400: אבל מצד שני, אמרתי רגע.

4400: בין זה לבין זה יש גם את האמצע ויש צדק בדרישה.

4400: לכן, אני אומרת שצריך לגרום למנהלים להבין שזו עת קשה למדינה מבחינה כלכלית ואין ברירה.

4400: גם לכשירווח, גם אז המדינה קובעת מגבלות וצריך לבצע אותן.

4400: אנחנו אנשי חינוך.

4400: צריך להראות דוגמה, שמה שמכריחים אותי לעשות, גם אם זה למורת רוחי, אני מוכרחה לעשות.

4400: זה מסר שאני מבקשת שתעביר למנהלים ואתה אחראי על העל-יסודי.

4400: יש גם מנהלים מהיסודי ואני לא רואה ייצוג שלהם פה.

4400: אני אצטרך להעביר את זה במכתב אישי, שלי, לכלל המנהלים.

4400: אני רוצה לקשור את דברי אלו, לתוצאות מבחני PISA, שפורסמו לפני כשעתיים.

4400: בתוצאות הללו מקומנו לא מי יודע מה.

4400: אני ידעתי זאת כבר לפני יומיים - -

אילן שלגי: מה אומרות התוצאות?

4400: התוצאות לא אומרות שום דבר אחר ממה שהיה במבחנים הקודמים.

4400: כלומר, אלו מבחנים בין-לאומיים במתימטיקה, קריאה ומדעים.

4400: אלא מאי?

4400: בשונה ממבחנים אחרים הם לא תלויי תכנית לימודים.

4400: זאת אומרת, זה לא כמו שאם לא לימדנו פרק מסוים, אז לא פלא שנכשלנו.

4400: פה, זה לא תלוי תכנית לימודים ולכן בעיניי זה חמור שבעתיים.

4400: כלומר, אם אונסק"ו אמרו שהם בודקים את הכישורים והמיומנויות ושבהם צריך ילד בן 15, שזה יהיה באמתחתו, אז הם לא בודקים אם זה תלוי תרבות ולא תלוי תכנית לימודים, אלא תלוי המאה ה-21.

4400: ילד בגיל 15, לדעת אונסק"ו או ה..

4400: אני טועה בין שניהם - -

אילן שלגי: אנחנו במקום ה-23 או 28?

4400: במקום ה-31.

4400: תראו, המקום שלנו נורא גרוע.

יוסי שריד: זה עומד קצת בסתירה לתיזה, שככל שמקצצים מצב החינוך נעשה יותר טוב, כפי ששמענו אתמול.

4400: לא, זו לא היתה התיזה.

4400: אני אתייחס לזה.

4400: מה שראינו שם הוא בעצם מה שאנחנו יודעים ממבדקים קודמים, גם בין-לאומיים וגם מבדקים פנימיים שלנו.

4400: לראשונה, מיסדנו את מבחני המיצב.

4400: למרות הקיצוצים, חשבנו שיהיה נכון לתקצב מערכת של מבחנים, שנעשים ומתבצעים על ידי גורמי חוץ כדוגמת הבגרות.

4400: כלומר, לא מבחנים שהמורה בכיתה מעביר ובודק אותם ושולח את התוצאות למחוז, אלא מבחנים שהמשגיח בכיתה הוא חיצוני והבודק הוא בודק חיצוני ולכן זה עולה הרבה כסף, אבל שווה לנו, כדי לדעת באמת איפה אנחנו נמצאים.

אילן שלגי: זה יהיה בכל הזרמים?

4400: כן, זה חלק מהליבה והמיצב והסטנדרטים, ואני מקווה שזה בדיוק מה שייצא לדרך בשנת הלימודים הזאת.

4400: אבל עד השנה הזו, בשנה האחרונה, כשהתחלנו בזה לראשונה, התחלנו בחינוך הממלכתי-דתי, ב-50% מבתי הספר, ושם יש לנו כבר את התוצאות של המהלך הראשון הזה.

4400: המהלך הזה מראה, שעיקר הכשל הוא בגיל חטיבות הביניים.

4400: זה ממצא שחוזר על עצמו בכל המבדקים האחרים, גם הבין-לאומים.

4400: גם המבדק של PISA האחרון, מדבר על גילאי 15, שזה חטיבת ביניים.

4400: יש פה איזו בעיה בגיל הזה, שאנחנו צריכים להבין מה המשמעות שלה ואני אומרת בעניין הזה, ובוודאי חבר הכנסת שריד ימצא בזה עניין מיוחד, כי אביו המנוח היה אחראי על יישום הרפורמה והחיטוב של מערכת החינוך.

4400: אני חושבת שאחרי 35 שנה, יצדיק אותי גם חבר הכנסת שריד, יש מקום לבחון מה היא התיימרה לתת, מה בוצע בפועל ומה יצא בסוף.

4400: אבל, דבר אחד עובדתי ידוע, שהבעיה מתרכזת שם, בגילאים הללו.

4400: לכן, אולי זו פרה קדושה, אבל חשוב וראוי ונכון לבחון גם מה קורה שם, בעיקר כשכל המבדקים מראים ששם הבעיה.

4400: יכול להיות שיגידו שהבעיה היא לא מבנית, אבל את זה המומחים צריכים לבדוק וזאת כוונתנו לבדוק בעזרת ועדה מיוחדת שנקים, כדי לבחון את הנושא הזה.

4400: אבל, מה שחשוב לי להצביע בעיקר, ואת זה ראינו גם במיצב, זה דברים שפורסמו.

4400: אני לא מחדשת פה כלום - -

אילן שלגי: הדברים שלך מאוד מעניינים, אבל תזכרי שהיום אנחנו מדברים על תשלומי הורים.

4400: הנה אני חוזרת לזה.

4400: אני כורכת את זה, במה הממצא שהמיצב הראה.

4400: המיצב הראה, שתלמידים מעידים על כך ש-42% מהמורים לא אוהבים אותם, לא תומכים בהם ולא מחזקים אותם.

4400: במקביל, ובהלימה מוחלטת, מראה המיצב שרמת התסכול והשחיקה הגבוהה ביותר בקרב מורים, על כל החתך הבית-ספרי, קיימת דווקא בגילאי חטיבות הביניים.

4400: זאת אומרת, מורים בחטיבת ביניים מעידים יותר מחבריהם על רמת שחיקה גבוהה, וזה לא פלא.

4400: אם התלמיד שונא את בית ספר, אני קצת מקצינה את הדברים, ברור שהוא ישחק את נשמתו של המורה וברור שהמורה יהיה שחוק ואולי גם יעדר יותר.

4400: אני הולכת לבדוק עוד משהו: רמת היעדרויות של מורים בבתי ספר, איפה יש יותר.

4400: אני מעריכה, שהכל מסתובב סביב אותו דבר.

4400: למה אני אומרת את זה?

4400: כי כדי לשנות את המצב הזה, לצד הדאגה שלנו להישגים, שעד היום לא הוכיחה מי יודע מה תוצרים, אנחנו צריכים קודם כל לדאוג שהבוגר יהיה לבן-אדם.

4400: איך עושים את זה?

4400: עושים את זה רק בבתי ספר שיש בהם אווירה תומכת, מה שאני נוהגת לקרוא בית-חינוך.

4400: אני כתבתי מעין מאמר כזה למנהלים, שחלקם הגדול דווקא הגיב ואהב את זה, כתבתי: אהבה זה שם המשחק.

4400: אני אגיע לתשלומי הורים, לא לדאוג.

4400: כי אני חושבת, שבמקום שאין אהבה, לא יקרה שם שום דבר ובטח לא הישגים לימודיים.

4400: מה זה מקום שיש בו אהבה?

4400: זה מקום שלא כל כולו מתועל למבחנים והישגים, אלא מקום שמתנהל בו דיאלוג אמיתי של אכפתיות בין מורה לתלמיד, בין תלמיד לתלמיד, בין מורה למורה, בין הורה למורה וכיוצא באלה.

4400: כלומר, כל האווירה האחרת הזאת, שרואים אותה יותר בבתי הספר הדמוקרטים, ואת זה גם חבר הכנסת שריד לא אוהב וגם אני לא אוהבת, לא בגלל מה שקורה בהם, את זה אני מניחה ששנינו אוהבים, תרשה לי לכרוך אותנו באותה נשימה, אבל, אנחנו לא אוהבים את השיטה שם, וזה סיפור אחר.

4400: למה הילדים אוהבים לבוא לבית הספר הזה?

4400: כי יש שם אווירה אחרת.

4400: יש שם אקלים חינוכי אחר, יש דיאלוג אחר ואגב, ההורים משלמים שם הרבה כסף.

יוסי שריד: בגלל זה אני לא אוהב את זה.

4400: נכון, את זה אנחנו לא אוהבים.

4400: אני רוצה לחזור לעניין שלנו: אם אנחנו נוותר ונחשק את המנהלים מלבצע פעילות בלתי פורמלית ונשאר רק בקטע הפורמלי, דהיינו: של הישגים לימודיים, אני אומרת לכם שבתי הספר לעולם יהיו בתי חרושת במקרה הטוב, להישגים לימודיים.

4400: לא תהיה שם התנהלות ערכית-חינוכית, שניתנת להתבצע גם, לא רק, בזכות פעילויות בלתי פורמליות.

4400: ועל פעילויות בלתי פורמליות, המדינה לצערי, לא משלמת.

4400: ואם לא יהיה מי שישלם בתקופה הזאת ואין ברירה זה ההורים, אני מוכנה ללכת למהלך.

4400: כל עוד המדינה לא משלמת וגם ההורים לא ישלמו, לא יקרה בבתי הספר שום דבר שיביא לבתי הספר את האווירה שאני מייחלת לה, שגם בסופו של דבר תביא להישגים אחרים בלימודים, אבל בעיקר תביא למוטיבציה אחרת, גם של התלמיד וגם של המורה, שזה תנאי מוקדם להישגים לימודיים.

4400: לכן כל הסיבוב שעשיתי עכשיו, ותסלח לי שחידשתי לכם - -

אילן שלגי: זה מאוד מעניין.

4400: אני באמת רואה בזה רציונל מאוד מאוד ברור, שמבהיר איך אני קושרת דבר בדבר, ולמה אני חושבת, למרות הפתיח שלי, שנכנעתי לדרישה שלכם שלא בשמחה, עם סיירת הבקרה הזאת.

4400: אני עדין אומרת, בואו תשמעו את המונולוג שלי שהוא חשוב לעין ערוך, מאשר הפתרון הנקודתי, שאני משוכנעת שגם בו מי שירצה ימצא את הפרצות.

אילן שלגי: אני רק מבקש, אם תוכלי לפרט לגבי אותה סיירת שאת מודיעה על הקמתה, קצת מעבר לזה, לפי הצעתו של דוקטור סמוכה.

אילן שלגי: במה מדובר?

אילן שלגי: כמה חוליות?

אילן שלגי: כמה אנשים?

אילן שלגי: בכמה מקומות יהיו?

אילן שלגי: תוך כמה זמן הדיווחים יתחילו לזרום?

אילן שלגי: בבקשה, חבר הכנסת שריד.

יוסי שריד: אני מסכים לדברים החשובים של המנהלת הכללית, וברוח מאוד ידידותית, רציתי דווקא לפתוח באופן ציני, כי לפי דעתי עומדת להיפתר הבעיה של המקום שלנו בעולם, כי בקיצוצים של השנה הבאה, מתבטלים מכל וכל המחקרים הבין-לאומיים ואז אין עם זה שום בעיה.

יוסי שריד: זה עוד קיצוץ.

יוסי שריד: זה לא כל כך ציני.

יוסי שריד: הצרה שלי, שאני קורא מסמכים ויש לי גם זיכרון.

יוסי שריד: יהיה קיצוץ של 50% במחקרים, אין מחקרים חדשים, לא יערכו מחקרים בין-לאומיים.

יוסי שריד: נפתרה הבעיה.

יוסי שריד: אבל, לא לצורך הזה ביקשתי את רשות הדיבור.

יוסי שריד: המתח הפנימי הזה שיש בין ערכיות להישגיות הוא מתח ידוע.

יוסי שריד: כנראה שאי אפשר בלי המתח הזה.

יוסי שריד: כולנו היינו רוצים באופן אידיאלי, שנוציא מתחת ידנו גם בן-אדם וגם בן-אדם משכיל.

יוסי שריד: מי לא רוצה את זה?

יוסי שריד: אבל, זה לא חשוב אם המקום הוא 31 או 28, אנחנו מוציאים עכשיו כמובן כמו בכל הגדרה קצת מרחיקת לכת, לנו קשה קצת לעכל את זה בעצמנו, אבל אנחנו מוציאים שברי כלי.

יוסי שריד: במקום ה-28, ה-31, ה-29 מה זה משנה?

יוסי שריד: מדינת ישראל מוציאה שברי כלי.

יוסי שריד: זה איום קיומי על המדינה.

יוסי שריד: לכן, במידה רבה המתח הפנימי הזה פוחת, משום שאם אנחנו נמשיך להוציא את התוצר הזה, אנחנו ממש אבודים.

יוסי שריד: השקעה כספית לא מבטיחה תוצאה משביעת רצון.

יוסי שריד: יש הטענה, שאני בדרך כלל מתווכח אתה, שבארץ משקיעים יותר.

יוסי שריד: לדעתי זה לא נכון, לא נכנס לזה, ובכל זאת התוצר הוא לא מי יודע מה.

יוסי שריד: בסדר, גם את זה צריך לבדוק תמיד.

יוסי שריד: אז נכון שלא כל השקעה נותנת תוצר ראוי לשמו, אבל כשלא משקיעים - לא יהיה שום תוצר.

יוסי שריד: זה ברור.

יוסי שריד: ההשקעה בחינוך נפסקה.

יוסי שריד: אז התוצאות ילכו וייעשו יותר גרועות.

יוסי שריד: אני לא מבין את הטענות הללו על כל מחקר.

יוסי שריד: אנחנו עומדים לקבל מחקרים, לא נקבל אותם כבר כי אין, אבל אנחנו עומדים לקבל מחקרים שיעשו לנו "חושך בעיניים".

יוסי שריד: דברתי אתמול על הבור הזה שלא מתמלא מחולייתו, הפלאים האלה שמתרחשים ואני חושב שפה יש לכם אחריות כבדה.

יוסי שריד: כל זמן שאם מציגים את הפלאים שמתרחשים תוך כדי כך שלא מקצצים בבשר החי, זה כבר לא בשר חי, זה ריסוק עצמות, אז יש פה נתינת יד להטעיה כללית.

יוסי שריד: לא ייצא מזה שום דבר טוב, בבית המטבחים הזה.

יוסי שריד: אפשר לעבור לתשלומי הורים.

אילן שלגי: לפני שהמבקשים לדבר יתבטאו, אני מבקש להחזיר את עצמנו לקונטקסט של הדיון.

אילן שלגי: לגבי תשלומי הורים, כבר היתה הסכמה מהישיבה הראשונה.

אילן שלגי: מקפיאים על בסיס השנה שעברה.

אילן שלגי: הספקות היו לגבי איך זה מתבצע, איך מונעים את החריגות?

אילן שלגי: אני הבנתי - -

יוסי שריד: ומה מתכוון לעשות משרד החינוך בשנים הבאות?

אילן שלגי: בישיבה הקודמת, חשבתי שהגעתי לסיכום עם נציגי ועד ההורים הארצי, שייצא מכתב לכל ועדי ההורים שאומר: הורים לא עוסקים בגביה.

שלומית יודסין: יצא.

אילן שלגי: אני מצטער, פניתי למר פרנקל אחרי הישיבה הקודמת, שאיננו פה היום, וביקשתי העתק מן המכתב.

אילן שלגי: לא קיבלתי העתק והיום קיבלתי מכם, מגברת יודסין, מכתב עם תאריך של 25 ביוני, אבל הוא הונח על שולחני לפני 10 דקות.

אילן שלגי: ופה כתוב: לבקשתה של הוועדה, הפיץ ארגון ההורים הארצי חוזר וכולי, בנושא תשלומי הורים, בהם מתבקשים ההורים לפעול לגביית תשלומי הורים בהתאם להחלטת ועדת החינוך של הכנסת.

אילן שלגי: כתוב פה: מצורף בזה ולא קיבלתי את המצורף בזה עד רגע זה.

אילן שלגי: אם יש לך אותו, אשמח לקבל.

אילן שלגי: אבל גם מן התיאור של החוזר, לא נאמר בו מה שסוכם.

אילן שלגי: אז אולי פה יש חוסר ובמכתב הדברים מופיעים.

אילן שלגי: אבל הכוונה המוסכמת היתה שאתם לא תעסקו בגבייה, והמנהלים, אנחנו סמוכים ובטוחים שהם בוודאי לא יחרגו מן המותר.

אילן שלגי: בקרב ועדי ההורים בכל רחבי הארץ, יכול להיות שמישהו לא יבין ויחרוג וגם אין עליו מורא של דין משמעתי של משרד החינוך.

אילן שלגי: לכן רצינו לומר: הורים – אל תעסקו בזה, מנהלים- שיעסקו בזה.

יוסי שריד: זה לא מקרה שלא יצא מכתב כזה?

שלומית יודסין: אני לא אחראית על יושב ראש ועד ההורים הארצי.

שלומית יודסין: אני מייצגת אותו כרגע כי הוא בחוץ לארץ.

יוסי שריד: אני מעריך שזה לא במקרה.

אילן שלגי: אם יש לך מידע בעניין הזה, גברת יודסין, או שיש לך את העתק המכתב, אולי שם זה כתוב.

שלומית יודסין: זה לא כתוב.

שלומית יודסין: יש לי את העתק המכתב אבל זה לא כתוב.

אילן שלגי: נשמח לשמוע את ההתייחסות שלך.

שלומית יודסין: אתחיל מהסוף: בחוזר המנהל הכללי מחויב יושב ראש ועד ההורים לחתום על דרישת התשלום.

שלומית יודסין: אז או שנשנה את חוזר המנהל הכללי, מה שנראה לנו מאוד לא הגיוני, מפני שאז המנהל יעשה כרצונו - -

אילן שלגי: על המנהלים אנחנו סומכים.

אילן שלגי: בגדול, אנחנו גם סומכים על ההורים, אבל שוב, על הורה אי אפשר לאכוף.

שלומית יודסין: אז למה זה מופיע בחוזר המנהל הכללי?

אילן שלגי: סליחה, אנחנו לא חוזר המנהל הכללי.

אילן שלגי: המנהלת הכללית פה וטוב שהיא שומעת ואולי גם ישונה חוזר המנהל הכללי.

אילן שלגי: אבל, אנחנו ביקשנו בישיבה הקודמת והיתה הסכמה שלכם, שאמרה: אנחנו לא נעסוק בזה.

אילן שלגי: לדבר אפשר - -

יוסי שריד: יש הבדל בין החתימה המשותפת לבין לגבות.

יוסי שריד: החתימה המשותפת ראויה בתנאי שהיא משותפת.

אילן שלגי: אם רוצים לקנות פרחים למורה בסוף השנה, שיעסקו בזה הורים ולא מנהל בית ספר כמובן, אבל בדברים שמוגדרים פה, בחוזר הזה, היות וזו המסגרת הפורמלית ואם מנהל חורג, אז משרד החינוך יידע להתחשבן אתו.

אילן שלגי: עם הורה אי אפשר להתחשבן.

אילן שלגי: הורה גם לפעמים פשוט לא מבין ולא מכיר מה מותר ומה אסור.

אילן שלגי: לכן ביקשנו שתחתמו על החוזר, זה בסדר, אל תעסקו בגביית הכספים האלה.

אילן שלגי: דוקטור לוקר, נציג המנהלים, בבקשה.

אריה לוקר: ראשית, אני רוצה לברך את המנהלת הכללית.

אריה לוקר: כל מילה שלה היתה מהלב ומהשטח ואני מחזק כל מילה שהיא אמרה כאן.

אריה לוקר: בכל התמיכה שהיא נותנת למערכת החינוך, אנחנו חשים שזאת מנהלת ככלית שבאה מהשטח, מכירה את השטח ויודעת את העבודה.

אריה לוקר: אנחנו חצויים, כי מצד אחד, אנחנו רוצים לתת לילדים, לתת חינוך לילדים ומצד שני, אנחנו מודעים לציבור ועומדים מאחורינו גם הורים שרוצים לתת לילדים.

אריה לוקר: מה שילד מקבל במערכת בית הספר, הוא לא מקבל משום אחד אחר.

אריה לוקר: אנחנו רוצים לתת להם ומוכנים לתת להם.

אריה לוקר: ללא תמיכה של ההורים אי אפשר לבצע את האהבה שרונית דיברה עליה.

אריה לוקר: אני רוצה לקשור לדברים שלה וגם לסקר - -

יצחק קדמן: אהבה קונים בכסף?

אריה לוקר: הבעיה שלנו, שאסור שהאהבה הזאת תפגע במצוינות של החינוך.

אריה לוקר: אנחנו, משנה לשנה, נתקלים בהורים שמפריעים לנו בעבודה החינוכית.

אריה לוקר: ההתערבות של ההורים, זה לא מעורבות, פוגעת במנהלים, סוגרת לנו את העיניים עד כדי ייאוש.

אריה לוקר: אתם יותר מדי פתוחים לכל כך הרבה טענות שאין להן שחר.

אריה לוקר: לא יתכן, שכל הורה שולח לכם מכתב וישר בית הספר אשם.

אריה לוקר: אתם מפריעים לנו בעבודה החינוכית.

אילן שלגי: מי זה אתם?

אריה לוקר: ההורים.

יוסי שריד: הישיבות הכי טיפשיות הן הישיבות שוועדי ההורים מתקוטטים עם המנהלים, המנהלים עם ועדי ההורים ואחר כך, המדינה מחסלת את החינוך בכלל, למרות דברי השבח שלך, כי אין השקעות.

יוסי שריד: זה הדבר הכי טיפשי שהמנהלים יאבקו בהורים וההורים במנהלים.

יוסי שריד: זו המטרה של הפגישה?

אריה לוקר: אני עומד מספיק בכיתה מול לוח וגיר, וחלק גדול מהאוכלוסייה שלנו, הפכנו לתרבות שפע.

אריה לוקר: זוהי תרבות שהילדים לא יודעים מה זה שיעורי בית, לא מוכנים להתאמץ ולא מוכנים לעבוד כדי להצליח.

אריה לוקר: זו הבעיה של השטח.

אריה לוקר: לשמחתי, ואני מרשה לעצמי לומר את זה, אני לא רואה את זה בסקטור של העולים החדשים.

אריה לוקר: שם יש עבודה ורצון של הילד ושל המשפחה להצלחה.

יצחק קדמן: אני רוצה להתחיל בקוריוז ואז אעבור למהות:

יצחק קדמן: בפגישה הקודמת,

יצחק קדמן: שית

יצחק קדמן: פתי אתכם בטרוניות שקיבלתי לגבי גביית כסף עבור תעודה ובול.

יצחק קדמן: מנהג חדש בא למדינה, גובים כסף עבור תעודה ובול.

4400: זה לא מנהג חדש, זה מאז שהמדינה קמה.

יצחק קדמן: מעולם, בהיותי תלמיד, לא שילמתי עבור תעודת בית ספר.

4400: ההורים שלך שלמו, אתה לא זוכר.

יצחק קדמן: לא שלמו.

אילן שלגי: המנהלת הכללית צודקת.

אילן שלגי: אני זוכר את זה.

אילן שלגי: זה לא מנהג חדש, אבל זו חריגה.

יצחק קדמן: לא מופיע באישורים שנתנה ועדת החינוך אישור לגבות כסף עבור תעודה.

יצחק קדמן: השבוע היתה חלוקת תעודות.

יצחק קדמן: מי שרוצה לראות, כיסיתי את שם התלמידה ושם בית הספר, עבור חתיכת הנייר הזאת גבו 15 שקלים.

יצחק קדמן: מי שלקח עבור חתיכת הנייר הזאת 15 שקלים הוא גנב, תסלחו לי.

יצחק קדמן: אין לי מילים אחרות.

יצחק קדמן: זה היה כקוריוז.

יצחק קדמן: כל המילים הגבוהות שקיימות פה וסיירת מטכ"ל, זה הכל לא יעזור.

יצחק קדמן: אני לא מאשים את המנהלים, לו היה להם שכל, בניגוד לדברים שאמרה המנהלת הכללית של משרד החינוך, הם היו אומרים: די! אנחנו לא רוצים להיות גבאים של המערכת.

יצחק קדמן: לא בשביל זה למדנו חינוך ולא בשביל זה אנחנו מחנכים.

יצחק קדמן: אגב, גברתי המנהלת הכללית, מי שטוען שתשלומי ההורים מביאים לשיפור האווירה בבתי הספר, זה בדיוק להפך.

יצחק קדמן: אין דבר יותר מעכיר את האווירה היום מאשר תשלומי הורים.

יצחק קדמן: הוויכוחים סביבם, החיכוכים בין מורים לבין תלמידים, בין מורים לבין הורים.

יצחק קדמן: אני לא יודע למה מנהלי בתי הספר ממשיכים לקחת את העול הזה על עצמם.

יצחק קדמן: הם חוטפים בגלל זה סטירות לחי וירטואליות ולא וירטואליות וממשיכים להיות שרתים של המערכת בתפקיד שהם לא צריכים לקחת על עצמם.

יצחק קדמן: בשנה הבאה תהיה קטסטרופה.

יצחק קדמן: היום, אנשים עומדים בפני מצבים והאוכלוסייה גדלה והולכת, יותר מאשר אי פעם בעבר.

יצחק קדמן: אגב, גם בבתי ספר שהוגדרו בתי ספר שיש בהם הורים מבוססים, ההורים מבוססים מתביישים, אבל שני בני הזוג מובטלים כבר שנה והם לא באים להגיד שהם חברים במועדון של לשכת הרווחה ושיכירו בהם.

יצחק קדמן: הם עומדים במצבים בלתי אפשריים כלפי הילד שלהם, כלפי בית הספר וכדומה.

יצחק קדמן: לו הייתי נשאל את דעתי, הייתי אומר שוועדת החינוך צריכה לעשות מעשה אמיץ מעין כמותו, ולהודיע שחוץ מביטוח תאונות אישיות לא יהיו תשלומי הורים בשנה באה בבתי הספר.

יצחק קדמן: לדעתי, זה המעשה הנכון לעשותו.

יצחק קדמן: אם המעשה הזה לא יעשה, אני מבקש מאדוני היושב ראש, להתנות את תשלומי הרשות בשנה הבאה בחמישה תנאים שאפרט אותם בקצרה: א.

יצחק קדמן: הפרדה מוחלטת בין מה שקרוי תשלומי רשות לקניית שירותים מרצון.

יצחק קדמן: אז תכף יקפצו אנשי משרד החינוך ויגידו לי שגם היום בהוראות יש הוראה להפריד.

יצחק קדמן: יש הוראה להפריד בעמודים ואני קורא להפריד בסכומים.

יצחק קדמן: ברשימה של בתי הספר עושים שני עמודים וכותבים סך הכל כללי למטה, ואין לשלם משהו שהוא לא סך הכל כללי.

יצחק קדמן: התנסיתי בזה באופן אישי.

יוסי שריד: אני מתבייש להגיד שכשר חינוך לשעבר אני לא יודע מה ההבדל.

יוסי שריד: מה ההבדל?

4400: אתה צודק.

אילן שלגי: ההבדל הוא, שאם הורה איננו רוצה הוא איננו משלם ואיננו משתתף, כי זה לא על לימודים.

4400: בפועל אין הבדל.

יצחק קדמן: התנאי השני הוא, שמשרד החינוך יעמוד על כך שגביית התשלומים, אם תעשה, תעשה בטופס אחיד שמשרד החינוך ינפק אותו.

יצחק קדמן: כל טופס אחר יזום על ידי הנהלת בית הספר, לא יהיה כביל בשום פנים ואופן.

אילן שלגי: אבל זה קיים גם היום.

יצחק קדמן: זה לא קיים.

אילן שלגי: אולי זה לא מתבצע, אבל הדרישה קיימת.

4400: שתי הדרישות קיימות ושתיהן לא מתבצעות.

אילן שלגי: אתם יכולים לאכוף את זה?

4400: כן, על ידי הסיירת.

יוסי שריד: בכל מקום ששרים בו את ההמנון בבוקר, יהיה הטופס הזה.

יוסי שריד: מכיוון שאין אף בית ספר כזה, אז גם לא יהיה טופס כזה.

יוסי שריד: אבל מה זה חשוב?

יוסי שריד: העיקר שאומרים.

יוסי שריד: מה זה משנה?

יוסי שריד: תראו לי בית ספר אחד ששר את ההמנון בבוקר.

אילן שלגי: אבל אנחנו מבצעים בדיקה שמניפים את הדגל בבוקר.

אילן שלגי: אני מקווה שזה קורה.

יוסי שריד: זה חינם.

יוסי שריד: זה לא עולה כסף וגם זה לא מתבצע.

יצחק קדמן: הדבר השלישי, שגם הוא כתוב אבל אין עליו הקפדה והוא צריך להיות מודגש ומלווה בסנקציות הוא אי עירוב תלמידים בכל העניין.

יצחק קדמן: זה לא יכול להיות שעל לוח בכיתה רושמים את שמות התלמידים, שהוריהם טרם שלמו או שעושים בצורה כזו או אחרת - -

שלומית יודסין: מינואר אנחנו מחכים לתשובה מיאיר סמוכה בנדון.

יצחק קדמן: לא יכול להיות, שהתלמידים ישמשו כל הזמן כמתווכים.

יצחק קדמן: זה פשוט בלתי אפשרי ואתם מוכרחים לעשות מעשה בעניין הזה.

יצחק קדמן: התנאי הרביעי, שאני מבקש להדגיש אותו, למרות שנאמר לי עכשיו שזה תמיד היה: הייתי מבקש שיאמר במפורש שאין לגבות כסף עבור תעודה.

יצחק קדמן: זה דבר אלמנטרי, זו לא פעילות אקסטרה.

יצחק קדמן: כבר אין בולי קרן קיימת ושעכשיו גובים עבור תעודה ובול?

יצחק קדמן: אני עדין מחפש את הבול - - לא לגבות כסף עבור תעודה וגם אם מישהו יגיד, כמו שנאמר לי בהתחלה, לפני שקיבלתי את התעודה המפוארת, שהכסף הוא עבור תעודה מהודרת, מעניין איזה הגדרות יש להדר.

יצחק קדמן: לא צריך תעודה מהודרת, צריך תעודה לכל תלמיד בלי כסף.

יצחק קדמן: התנאי החמישי הוא דבר חדש, שגיליתי אותו רק בשבוע האחרון: הסתבר לי, ואני לא יודע אם ועדת החינוך יודעת את זה, שיש מנהלי מחוז וסגני מנהלי מחוז שרואים לעצמם היתר לתת היתרים לבית ספר לחרוג מהתשלומים שאושרו פה.

אילן שלגי: לא יכול להיות.

יצחק קדמן: לא יכול להיות?

יצחק קדמן: ובכן, אני דיברתי בשבוע שעבר עם סגן מנהל מחוז חיפה - -

יוסי שריד: ראינו פה אישור של סגן מנהל מחוז חיפה.

יוסי שריד: ..

יצחק קדמן: לא אישור.

יצחק קדמן: דיברתי אתו.

יצחק קדמן: היה עכשיו סיפור גדול עם בית ספר בפרדס-חנה כרכור, והמנהלת של בית הספר שגם אתה דיברנו, אמרה: נכון שחרגתי, קיבלתי היתר מסגן מנהל מחוז חיפה.

יצחק קדמן: אגב, גם ממינהל החינוך היסודי קיבלתי תשובה דומה לתת היתר לבית ספר לחרוג.

יצחק קדמן: אם העניין הזה לא יפסק, חבל על כל הדיונים שאנחנו עושים פה, מפני שפה נקבעים סטנדרטיים - -

4400: על זה הכי קל לי להתחייב שזה לא יקרה יותר.

יצחק קדמן: אותו דבר קורה גם במינהל החינוך היסודי, וזה לא יכול להיות שדברים שמאושרים פה שאחר כך, אנשים בכירים, עם כוונות מאוד טובות, מאשרים לבית ספר לחרוג מהסכומים שנקבעו.

יצחק קדמן: אני אומר שוב, בכפוף לדברים האלה, לא צריך לאשר תשלומי הורים בכלל השנה, להוציא ביטוח תאונות אישיות.

יצחק קדמן: אם הוועדה תחליט, אני מבקש שלפחות חמשת הסייגים האלה יופיעו בצורה הכי ברורה שאפשר, כדי שלפחות נחליש את המכה.

יצחק קדמן: הדבר האחרון, כתבתי את זה במכתב, בתקופה יותר רגועה, אחרי שבית הספר יכנס לשנת הלימודים, הייתי מאוד מבקש שוועדת החינוך תקיים דיון בהמלצות ועדת לנגרמן.

יצחק קדמן: הן שוכבות כבר 10 שנים במשרד החינוך והגשמתן ויישומן יכול לפתור את כל הבעיות האלה, מכל הבחינות.

אילן שלגי: דוקטור קדמן, הזכרתי את זה כבר פעמיים היום: הדיון הוא לא על הסכומים, על זה קיימנו שלושה דיונים.

אילן שלגי: יחד עם זה, אני סבור שלקראת השנה הבאה ולא בסוף השנה, אנחנו נדון בשאלה מה צריך להיכלל בתשלומים האלה, כדי שלפחות, לטעמי האישי, טיולים יהיו חלק מתכנית הלימודים.

אילן שלגי: אפשר לשאול איזו רמה של טיול ואולי צריך לחזור ולישון באוהלי סיירים.

אילן שלגי: אבל טיול לטעמי, לא צריך להיות נושא שעליו יש תשלום.

אילן שלגי: זה צריך להיות במסגרת חינוך חובה חינם.

אילן שלגי: לגבי מסיבות, אולי מישהו יכול לחשוב אחרת, אבל היום אנחנו מדברים על האישור של הסכומים מוקפאים כבשנה הקודמת והשאלה היא, איך עושים סדר בשטח?

אילן שלגי: גברת שלומית יודסין, בבקשה.

שלומית יודסין: שני דברים: לפני תחילת השנה הבאה, מה שקורה היום בעניין תעודות הבגרות זה בדיוק אותו סיפור.

שלומית יודסין: המנהלת הכללית אומרת שאם יחזירו לנו את הכסף לתעודות הבגרות, יש לנו במה לשלם את שנה הבאה.

שלומית יודסין: אנחנו שילמנו מאות שקלים לתעודות הבגרות.

שלומית יודסין: קיבלתי היום טלפון ממר שי לחמן, שאתם מכירים אותו שנים, הוא היה בחוץ לארץ ושילם 525 שקלים לתעודות הבגרות של בתו.

שלומית יודסין: אז אולי כדאי לאכוף את העניין הזה כבר עכשיו ולא בשנה הבאה?

אילן שלגי: סליחה, זה סיפור אחר.

אילן שלגי: עבדך הנאמן אפילו הגיש הצעת חוק בנושא הזה, אבל, זה לא היום.

שלומית יודסין: אני רוצה להוסיף את הסעיף השישי לדוקטור קדמן, ולצאת מפה בקריאה של ועדת החינוך של הכנסת, שמנהלים לא ידרשו תשלום לפני החלת דוח על תשלומי הורים של שנה שעברה.

שלומית יודסין: לא שוועד ההורים יבקש, אלא שיהיה דוח על תשלומי הורים של השנה הקודמת.

אילן שלגי: אחרי חברת הכנסת תמיר, אני ארצה לשמוע את התייחסותו של דוקטור לוקר לעניין של דוח כספי בסוף השנה.

שלומית יודסין: הדבר השלישי זה התל"ן - תכנית לימודים נוספת.

שלומית יודסין: ברוב בתי הספר התל"ן - תכנית לימודים נוספת ניתנת על שעות רוחב ושעות אורך.

שלומית יודסין: הבת שלי צריכה ללמוד מתימטיקה ומשרד החינוך צריך לדאוג לה למתימטיקה.

שלומית יודסין: אני לא צריכה לממן לה את זה, אני נורא מצטערת.

שלומית יודסין: אם היא רוצה ללמוד משפטים ואם היא רוצה ללמוד דמוקרטיה והיא רוצה ללמוד נגרות בבית ספר - -

4400: איפה היא לומדת?

שלומית יודסין: בבית ספר "זיו".

שלומית יודסין: אין שום בעיה, היא עשתה 5 יחידות משפטים באוניברסיטה ושילמתי בשביל זה כי אני בחרתי.

שלומית יודסין: למה שמשרד החינוך לא ייתן לי את תנכית הלימודים הנוספת, כחלק מתכנית הלימודים.

שלומית יודסין: אל תעשו לי כיתות יותר קטנות, שהן נפלאות, זה נהדר לתלמיד, אבל לא ההורים ישלמו על זה.

יולי תמיר: משפט אחד שמאוד הטריד אותי ואני לא יכולה לעבור לסדר היום: דמוקרטיה זה לא אופציה.

יולי תמיר: דמוקרטיה ונגרות זה אצלי לא באותה קטגוריה.

יולי תמיר: דמוקרטיה זה לא כמו נגרות, זה צריך להיות בליבה.

יולי תמיר: זה צרם לי בדברייך.

יולי תמיר: נראה לי, שהשאלה המרכזית שמתקשרת לדבריו של דוקטור קדמן היא איך אנחנו מונעים את העובדה הלא ניתנת לערעור, שבשנה הבאה יהיו הרבה ילדים שההורים שלהם לא יוכלו לשלם, ולכן הם יפלטו מפעילויות.

יולי תמיר: אותי מעניין הילד, אם הוא מגיע לבית ספר, ויש פעילות שהוא נפלט ממנה שלא מרצונו וגם לא מרצון הוריו שלא יכולים לשלם.

יולי תמיר: אם משרד החינוך לא מבטיח מסלול כזה, לדעתי אסור לאשר תשלומי הורים בכלל.

יולי תמיר: זאת אומרת, אין אופציית ביניים.

יולי תמיר: בשנה כמו השנה הבאה, צריכה להיות רשת ביטחון לילדים שההורים שלהם לא יכולים לשלם.

יולי תמיר: לכן, באופן חד-משמעי, אם מאשרים, צריכים לאשר בכפוף להתניה ברורה שאומרת, שאם יקבע רף סוציו-אקונומי, אני סומכת על המשרד שהוא יעשה את זה בהתאם לקריטריונים הראויים, שאם ההורים לא יכולים לשלם, ימצא מימון חליפי.

יולי תמיר: בלי זה, אין אפשרות לאשר את זה כי רק נגביר את המצוקה ואת הפערים בבית הספר.

יולי תמיר: עכשיו, זו שאלה מעניינת מאיפה זה יבוא - -

4400: את צודקת במאת האחוזים.

4400: אין לי יכולת להבטיח רשת ביטחון.

יולי תמיר: אז אי אפשר לאשר את זה.

יולי תמיר: אני לא מקבלת מצב שבמדינת ישראל יהיה טיול או מסיבה או משהו שילד לא ילך אליו.

יולי תמיר: אגיד אולי דבר שאינו מקובל, אבל אני מוכנה להגדיל תשלומים במקום אחד, כדי שתיווצר קרן למקום אחר.

יולי תמיר: אבל אני לא מוכנה שיהיה מצב, שילד לא ישתתף.

אילן שלגי: זאת אומרת, שזה יהיה דיפרנציאלי.

יולי תמיר: לא דיפרנציאלי.

יצחק קדמן: קרן בית ספרית.

יולי תמיר: אני לא אוהבת קרנות בית-ספריות, כי הן משאירות את בתי הספר העניים עוד יותר עניים ואת בתי הספר העשירים עוד יותר עשירים.

יולי תמיר: מבחינתי, אחד מהשניים: או שיגידו לי שיש פה קרן ממשלתית, וזו סוגיה קשה, או, בהינתן המצוקה של משרד החינוך שאני מבינה אותו וגם של הילדים, שאני עוד יותר מבינה אותם, יכול להיות שהדבר האלטרנטיבי הוא להגיד שאנחנו מעלים את כל התשלומים ב-10% למי שיכול - -

יצחק קדמן: אנחנו משלמים מסים.

יולי תמיר: דוקטור קדמן, אני מנסה לחשוב פרקטית לגבי השנה הבאה ולא לעשות מהפכות.

יולי תמיר: אני רוצה שבשנה הבאה לא יהיה ילד אחד שלא יצא לטיול, ונדמה לי שאנחנו מסכימים על זה.

יולי תמיר: אני יודעת, שאם עכשיו אני אגיד למשרד החינוך: תמצאו לי כסף על זה, אני יודעת מה תהיה התשובה ואני פה כדי לפתור את הבעיות ולא ליצור אותן.

יולי תמיר: אז יכול להיות, שבהינתן התנאים הנוכחיים, זה גם אקט של סולידריות חברתית שלא נראה לי רע במיוחד לחברה הישראלית בשעה הזאת.

יולי תמיר: הייתי אומרת, שאנחנו נאשר את תשלומי ההורים בתוספת 10% על מה שהסכמנו ובתנאי, שהגביה הזאת כולה תעבור לקרן שתבטיח שתהיה רשת ביטחון והמשרד ייתן לזה מצ'ינג.

יולי תמיר: ואז, אנחנו ניקח חלק מההורים, חלק מהמשרד, אבל תהיה רשת ביטחון.

יולי תמיר: בלי רשת ביטחון, אני מצביעה נגד ולא תהיה גביית הורים.

אילן שלגי: דוקטור לוקר, האם אתה יכול להתייחס גם לנושא דוח להורים בסוף שנה וגם ליכולת שלכם, המנהלים, להבחין בין ילד שהוריו לא יכולים לבין ילד שהוריו לא רוצים?

אריה לוקר: אני דוחה את ההצעה של דוקטור קדמן.

אריה לוקר: אם שנה שלמה לא ניתן חינוך ותכניות חינוכיות לתלמידים, הנזק יהיה בלתי הפיך.

אריה לוקר: אי אפשר להחזיק את יום הלימודים.

אריה לוקר: אני מברך את מה שנאמר כאן.

אריה לוקר: התמונה היום, הממוצע שאנחנו מגיעים בבתי הספר הוא בסביבות 70% גביה מההורים.

אילן שלגי: זה נכון שבתוך הסכומים יש כבר חישוב?

4400: היום תהיה דרישה יותר גדולה לסבסוד.

4400: לא נעמוד בזה.

אריה לוקר: מכובד לגמרי מה שנאמר פה.

אריה לוקר: וועדי ההורים יודעים, וזה אולי משפט לא פוליטי מה שאני אומר, הורים שהם בסדר משלמים ויודעים שהם מסבסדים גם ילדים שמגיעים ממשפחות שבאמת לא יכולות.

אריה לוקר: ההצעה היא לגבות 10% נוספים או למצוא דרך לתמוך בבתי ספר, שבהם אחוז הגביה נמוך ביותר.

4400: אני רוצה להקשות: אתה תגבה יותר כי אתה באזור מבוסס, ואת הכסף שגבית יותר אתה תעביר לאיזו קרן מרכזית.

4400: אני לא רואה את זה קורה.

4400: הרעיון יפה אבל הוא לא ישים.

אריה לוקר: אני אשמח אם התמיכה לא תבוא מבתי הספר אלא אם תהיה תמיכה במשרד החינוך לבתי ספר, ששם באמת לאוכלוסייה יותר קשה.

אריה לוקר: שתהיה למשל 50%.

אריה לוקר: אני לא יכול להתחייב בשם משרד החינוך.

4400: אני חושבת שאתה גם לא יכול להתחייב בשם מנהלי בתי הספר המבוססים, שיביאו תוספת של 10% לטובת הקרן.

אריה לוקר: מקובל עלי.

אריה לוקר: המדינה צריכה לדאוג לזה, כאשר אנחנו, המנהלים, לוקחים את כל המציאות, ללא שום הבדל אם שילם או לא שילם.

אריה לוקר: הבעיה שלנו היא רק עם כמה הורים עקרוניים, אבל זה סיפור נפרד.

אריה לוקר: באשר לביקורת הכספים: אני חושב, שבכל בית ספר צריכה לקום ועדת ביקורת כספית מטעם ועד ההורים.

אריה לוקר: היא צריכה לעקוב אתנו יום יום על הדוחות.

אריה לוקר: כך זה יפעל.

אריה לוקר: הם צריכים לדעת בדיוק מה הולך עם הכספים ולאן הם הולכים.

אריה לוקר: הם חייבים להיות מעורבים טוטאלית ואין ויכוח על זה.

אילן שלגי: בבקשה, מר דמרי.

יוחאי דמרי: מכיוון שהתמונה באמת לא שחור או לבן, אני חושב שצריך להוסיף פה עוד איזה שהוא נדבך אחד, כדי שנוכל ביחד לראות איך מתמודדים עם העניין.

יוחאי דמרי: ברור לכולנו, ששנת הלימודים הבאה ברמת הורה, הולכת להיות קשה ביותר.

יוחאי דמרי: כי כשלרשות אין, היא מגלגלת את זה ובסוף מי שסופג את זה הוא התושב.

יוחאי דמרי: התופעה של סרבנות של הורים לשלם עבור פעילויות, שנובעת בעיקר ממצב כלכלי לא פשוט, לדעתי זה דבר שהולך וגובר.

יוחאי דמרי: נוצר גם מצב של איזה שהוא חינוך לפרזיטיות מסוימת, מכיוון שההורים אומרים: הרי ממילא לא יעשו לילד שלי שום דבר.

יוחאי דמרי: אני לא יכול לשלם.

יוחאי דמרי: כל השנים היה מצב שההורים היותר מבוססים בעצם מימנו בתוך בית הספר את ההורים היותר חלשים.

יוחאי דמרי: אבל היום נוצר מצב, שבעצם גם ההורים המבוססים אומרים: אני יותר לא מוכן.

יוחאי דמרי: לכן, אני חושב שגם בעניין הזה צריך לראות איך יוצרים איזה שהוא מודל, שיאפשר התמודדות עם הסוגיה הזאת.

יוחאי דמרי: לדעתי, יש מודל של הנחות.

יוחאי דמרי: ברגע שיש להורה איזו שהיא ועדה שהוא יכול לפנות אליה ושם הוא יוכל לקבל מזור למצוקה שלו, יצרנו איזה שהוא מצב שבו הצלחנו להביא את כל ההורים לשלם.

יוחאי דמרי: נכון, אחד ישלם מאה ואחד ישלם חמישים, בהתאם למה שהוא יכול, אבל תהיה ועדה שהוא יוכל להסביר לה את המצב.

יוחאי דמרי: לא יהיה מצב שבו הוא לא משלם שום דבר והילד נהנה מכל דבר.

יוחאי דמרי: אני חושב שהנקודה הזו חשובה, משמעותית ואני אומר את זה כמי שיש לו במערכת החינוך ברוך השם שמונה ילדים.

יוחאי דמרי: אני משלם אלפי שקלים ומשכורתי - -

יצחק קדמן: זה לא בסדר.

יצחק קדמן: אתה לא צריך לשלם אלפי שקלים עבור דבר בסיסי כמו מערכת החינוך.

יואל דמרי: בא נזכור דבר אחד: מבחינת העניין, אלמלא הכסף הזה לא תהיה פעילות.

יואל דמרי: הרי אנחנו לא נמצאים באיזה שהוא מצב שיכול להיות יש מאין.

יואל דמרי: הרי ברגע שלא יהיה, אז יהיה פחות.

יואל דמרי: אתה מבין מה המשמעות של טיול בבית הספר ברמה של הלמידה בתוך הכיתה?

יואל דמרי: הרי אנחנו מבינים מה המשמעויות של הדברים.

יצחק קדמן: שום טיול אין לו ערך חינוכי, אם יש ילדים שנשארים בבית.

אילן שלגי: על זה אף אחד לא חולק.

אילן שלגי: גם כשאתה צודק, אל תתפרץ.

יואל דמרי: אני לא חושב שמישהו פה חושב שנכון להשאיר ילד בבית כי הוא לא יכול לשלם.

יואל דמרי: אבל גם לא נכון, בגלל שישנם 10 ילדים שלא יכולים לשלם, לא להוציא 90 ילדים.

יולי תמיר: זה כן נכון, זה כן נכון.

יולי תמיר: זה מה שאתם לא מבינים.

אילן שלגי: מנהל בית ספר הוא למעשה היום האדם היחיד, שעל כתפיו להחליט אם הוא יוותר להורה מסוים או לא.

אילן שלגי: ועד ההורים לפעמים בתמונה יותר ולפעמים פחות.

אילן שלגי: השאלה היא, אם בשנה הבאה יהיה קשה יותר ויהיו יותר ילדים שלא יכולים לשלם, אז הסבסוד שקיים בתוך התחשיב לא יספיק ואז השיקול צריך להיות לא לצאת בכלל.

אילן שלגי: אני סבור שלא צריך לצאת לטיול.

אילן שלגי: לא ליצור מצב שחצי או שני שליש יצאו.

יואל דמרי: יש לי הצעה שנותנת מענה גם לעניין הזה: אני מציע, שאנחנו נאפשר סביב הסכומים הללו לקחת X אחוזים שצריך לגבות, אני לא יודע להגיד כמה הם, שיופרשו מהסכומים שנגבים מההורים לקרן עירונית, לא פר בית ספר.

יואל דמרי: שתוקם ועדה שתהיה מורכבת ממפקח, ממנהל בית ספר ומאיש של הרשות, ושהיא תיתן את ההנחות לטובת כל אלה שלא יכולים.

יואל דמרי: יצרת מצב, שחינכת את האנשים שיש להם איזה שהוא מנגנון של תמיכה שיכול לעזור.

יואל דמרי: אפשרתם מצב שבעצם כולם יכולים לצאת ועכשיו כל מנהל בית ספר יודע כמה יש לו ואיך הוא - -

אילן שלגי: אבל יש ישובים שבהם כולם חזקים או כולם חלשים.

אילן שלגי: בישוב הטרוגני, ההצעה שלך יכולה להועיל.

יוסי שריד: אני אספר לך סיפור: מעולם לא התערבתי בענייני בתי הספר שהילדים שלי למדו בהם.

יוסי שריד: למה?

יוסי שריד: כי לפי דעתי זה לא נכון שאני אתערב, אז לא התערבתי.

יוסי שריד: אף פעם לא הערתי, לא באתי בטענות ובדרך כלל גם בתי הספר היו בסדר.

יוסי שריד: אבל גם כשהם לא היו בסדר, חשבתי שלא אני צריך להתערב.

יוסי שריד: פעם אחת ויחידה עשיתי את זה בכל ימי חיי, יש לי שלושה ילדים, חבל שאין לי שמונה, אבל זו העובדה.

יוסי שריד: פעם אחת, כשבאה הנסיעה מפורסמת לפולניה ודיברתי עם הבן שלי לקראת הנסיעה, הוא סיפר לי, אולי בכוונה או לא בכוונה, שחבר שלו, תלמיד אחר שהכרנו לא נוסע.

יוסי שריד: אמרתי: למה הוא לא נוסע?

יוסי שריד: הבן שלי אמר:

יוסי שריד: אני חושב שבגלל כסף.

יוסי שריד: זו הפעם היחידה, שצלצלתי למנהלת בית ספר תיכון בתל-אביב, ולזכותה אני יוכל לומר שהיא הבינה את זה מיד והנסיעה בוטלה כליל.

יוסי שריד: אני ידעתי על ילד אחד, אולי היו עוד.

יוסי שריד: בעבור ילד אחד.

יוסי שריד: אגב, זה לא רק בגלל הילד, זה בגלל אלה שנוסעים.

יוסי שריד: אני חושב שזה מאוד לא חינוכי כלפי 99.9% של הילדים שהם נוסעים והם יודעים שילד אחד נשאר בבית בגלל כסף.

יואל דמרי: כאשר הורה צריך לשלם מאות שקלים על הספרים או שהורה צריך לשלם על עוד הוצאות נלוות כאלה ואחרות, איפה עובר הגבול?

יוסי שריד: ברור לגמרי, כפי שאמר דוקטור קדמן, שהשנה הבאה תהיה איומה.

יוסי שריד: כי ככל שההקצאות של המדינה הולכות וקטנות, ברור לגמרי שיותר ויותר הורים יתקלו בבעיות ואנחנו בתוך המלכוד הזה.

יאיר סמוכה: לגבי רשת הביטחון, מה שיש למשרד היום זה 17 מיליון שקלים, שמגיעים לתלמידים דרך מנהלי בתי הספר.

יאיר סמוכה: בנוסף לכך - -

יולי תמיר: זה עובר למנהלים והם מחליטים במי לתמוך?

יאיר סמוכה: כן.

יאיר סמוכה: בנוסף לכך, יש לנו 72 אלף תלמידים שנמצאים בפנימיות יום.

יאיר סמוכה: הם בדרך כלל התלמידים החלשים בכל בית ספר ובדרך כלל הבעיות שלהם נפתרות במסגרת פנימיות היום.

יאיר סמוכה: זאת אומרת, יש הנחיה מפורשת למדריכים ולמרכזים, לבדוק אם לתלמיד יש בעיה וקונים תיקים וקנו כבר מקררים ושולחנות וכן הלאה.

יאיר סמוכה: זה מטופל.

יאיר סמוכה: בכל האחרים, אין לנו רשת ביטחון והמנהלת הכללית אמרה שגם לא תהיה.

יאיר סמוכה: אם אנחנו נעז להטיל על הורים לשלם סכום נוסף כדי לסבסד אחרים, אני אומר לכם שאחוז הסרבנים יוכפל ונהיה בבעיה גדולה מאוד.

יאיר סמוכה: גם היום, עיקר הסרבנות נובעת מזה שהורה יודע שהוא מסבסד מישהו אחר, שאולי הוא לא רוצה לסבסד אותו.

יאיר סמוכה: אבל, מה כן?

יאיר סמוכה: זאת הסיבה שאנחנו מפרסמים סכום מומלץ וסכום מרבי.

יאיר סמוכה: כשבית הספר מצליח להקטין את ההוצאה מתחת לסכום המרבי, הוא בעצם יכול להשאיר לו מרווח, דרגת חופש, לתמוך בתלמידים האחרים.

יאיר סמוכה: אז אם קבענו סל תרבות בסכום מרבי של 80 שקל והוא עושה את אותה פעולה ב-70 שקל, ב-10 השקלים הנותרים הוא בהחלט יכול לתמוך בתלמידים חלשים.

יאיר סמוכה: לגבי עצם העניין, אמרתי את זה גם בפעמים הקודמות, בשנה שעברה נקטנו בכמה צעדים.

יאיר סמוכה: הם היו אפקטיביים במידה מסוימת.

יאיר סמוכה: אני חושב שהצעד שאנחנו נוקטים בו עכשיו הוא צעד משלים.

יוסי שריד: אני מבקש סליחה, לא הייתי פה בתחילת הישיבה וקלטתי את המילה סיירת.

יוסי שריד: מה זה הרעיון הזה?

יוסי שריד: נדמה לי שיש בעיה עם הרעיון.

אילן שלגי: זה פיקוח.

4400: אני סתם קראתי לזה כך.

אילן שלגי: הכוונה לחוליות ביקורת.

יאיר סמוכה: פרסמנו סכום מרבי שאסור לעבור אותו וזה היה חידוש.

יאיר סמוכה: כמו כן, פרסמנו מראש אמצעים שננקוט כנגד מנהלים שיחרגו.

יאיר סמוכה: דבר שלישי, הבאנו לידיעת הציבור מה הם הנושאים ומה מותר לגבות תמורתם.

יאיר סמוכה: הרעיון הוא, שיש לנו שבעה מחוזות ובכל מחוז תהיינה 10 חוליות.

יאיר סמוכה: חוליה כזאת מוקפצת לבית הספר, לוקחת את דרישת התשלום ואומרת לו: אדוני, תתקן מיד.

יאיר סמוכה: הם צריכים באותו יום לחזור אלי - -

יולי תמיר: כמה עולה לממן את ה-10 חוליות האלה?

4400: 300 אלף שקל לשנה.

יאיר סמוכה: הרעיון הוא, שבאותו יום העניין ייסגר.

אילן שלגי: אתה מדבר על אותו יום שהחוליה יזמה ביקור או שהגיעה תלונה לחוליה - -

יאיר סמוכה: שתי האפשרויות.

יאיר סמוכה: יהיו בתי ספר שיעלו בדגימה וכן כל פניה שתגיע אלי.

יאיר סמוכה: במקום להתחיל להתכתב, אני לוקח את התלונה ואומר: אדוני, זה מהיום להיום.

יאיר סמוכה: תתקן מיד.

אילן שלגי: את המידע הזה אנחנו גם נפרסם להורים.

יאיר סמוכה: ודאי.

4400: לפני שאתה ממשיך, גברת מורג, יש לנו סמכות בקטע הזה?

4400: יש מנהלת ששמה חנה לויטה, היא פשוט צפצפה עלי מעץ גבוה.

4400: אין לי מילים אחרות.

4400: ממש לא התייחסה לשום הוראה, צפצפה עלי וגובתה על ידי ועד ההורים והוכיתי קשות על חוסר ההבנה שלי בחינוך בכלל ועל עצם הדרישות המגבילות שלי.

4400: אז אני אומרת, איזה סיי יש לי מול כאלה?

דורית מורג: בתי הספר האלה, כולם מפוקחים.

דורית מורג: בעל-יסודי גם חל עליהם לימוד חינם.

דורית מורג: זאת אומרת, תשלומי ההורים חלים בוודאי ובוודאי גם על העל-יסודי.

דורית מורג: אין ספק, שיש סמכות פיקוח ויש סמכות גם לגבות דברים אחרים - -

4400: אני יכולה לפטר אותה מחר?

דורית מורג: אי אפשר, כי אחרת אתה פוגע שוב בתלמידים על מה שעשו מוריהם והמנהלים.

דורית מורג: אין סמכות של דין משמעתי משום שהם לא עובדים שלנו.

דורית מורג: יש סמכות כלפי הבעלות על בית הספר.

דורית מורג: כמובן, שאפשר לדרוש מהם להעמיד לדין משמעתי.

דורית מורג: הסמכות מגיעה עד כדי אזהרת הפיקוח, דבר שנעשה לעתים מאוד מאוד רחוקות.

דורית מורג: אבל, יש סמכות כמו כל סמכות פיקוח, גם לגבי זה.

4400: שאלתי בכוונה, כדי שיבינו השומעים והמנהלים, שאין לנו איזה רפיון ידיים, רק אנחנו יודעים עם מי שי לנו עסק.

4400: אני לא רוצה להישמע יומרנית, אני בדרך כלל אוהבת לקיים מה שאני מבטיחה.

4400: בעניין הזה, עם כל הכבוד לסיירות הללו שנוציא עליהם לא מעט כסף בכל זאת, אני עדין בספק אם לא נשב פה בעוד שנה או חצי שנה ותכו בי ובנו ותגידו: לא עשיתם.

4400: כי יש גופים בוודאי במוכר וגם ברשמי, שמגובים על ידי ועדי הורים מאוד חזקים בעמדות כאלה ואחרות, ובלובי כזה או אחר ואנחנו לא מצליחים.

4400: שתדעו.

אילן שלגי: אנחנו יכולים לעשות יחד כמיטב יכולתנו.

אילן שלגי: נכון שאם לא תהיה ברירה, נגיע לחקיקה.

4400: אולי במקרה הזה החקיקה הכי טובה היא, שיהיה מס פרוגרסיבי דרך ביטוח לאומי על כלל בתי האב בישראל וזהו.

אילן שלגי: אבל כבר יש מס פרוגרסיבי על כל בתי האב בישראל.

אילן שלגי: יש מס הכנסה.

אילן שלגי: שהמדינה תיקח את זה על עצמה על חשבון דברים אחרים שהיא עושה.

אילן שלגי: על כל פנים, אני רוצה לסכם בעקבות - -

יאיר סמוכה: אני רק רוצה לומר, שהכוונה היא באמת לבדוק כל תלונה בזמן אמיתי ולהגיב מיד.

יאיר סמוכה: זה יסתדר - בסדר.

יאיר סמוכה: זה לא יסתדר - זה יגיע עד למנהלת הכללית.

יאיר סמוכה: המנהל יטופל בעניין עד תום.

יוסי שריד: אני מסויג לחלוטין מרעיון הסיירת או איך שתקראו לזה.

יוסי שריד: אני חושב שזה נשמע טוב, זה לא נראה טוב, ואם אתה חושב שאתה פותר איזו שהיא בעיה, אתה טועה.

יוסי שריד: באותו יום החוליה תהיה שם?

יוסי שריד: אחר כך היא תכתוב לך מכתב, מה היא תעשה ?

יוסי שריד: מה, היא תכניס אותו לבית הסוהר באותו יום?

יוסי שריד: מה יקרה?

יאיר סמוכה: יש לנו ניסיון והדברים עומדים במבחן הזמן.

יוסי שריד: יש לך עובדים במשרד, באגף שלך?

יוסי שריד: אז יש לך שלושה עובדים, תזמין אותם לראשית השנה בעיקר ואחר כך זה יכול לדעוך וזה הכל.

אילן שלגי: בא ניתן למשרד החינוך להחליט מה הוא עושה.

אילן שלגי: שמענו שתהיינה חוליות בקרה בשטח - -

יוסי שריד: אני, מצדי, בכלל לא הייתי מקים סיירת.

יולי תמיר: אני אציע לכם משהו שלדעתי הוא לא פחות יעיל לזה: תפרסמו מספר טלפון ואתר אינטרנט להורים.

יולי תמיר: אני מוכרחה להגיד, שהאתר של משרד החינוך קצת קשה לנגישות.

יולי תמיר: תכתבו אתר תשלומי הורים - תלונות.

יולי תמיר: תאמינו לי, תקבלו תלונות מכאן ועד אמריקה.

יולי תמיר: ואז, כיון שיהיו לך תלונות, את תוכלי ללכת באופן ממוקד למקום שיש עליו תלונה.

יולי תמיר: תזמני פעם אחת שלושה ארבעה מנהלים - -

4400: הזמנתי.

4400: אריה לוקר הוזמן אלי.

4400: חבריה, תאמינו לי.

אילן שלגי: אני עמדתי להציע שאפשר יהיה לפנות במישרין לתלונות.

אילן שלגי: אינני יודע אם אינטרנט הוא דבר מתאים במקרה הזה, כי הייתי רוצה שאדם יחתום על פנייתו, שהוא יצרף את המסמך שבו בית הספר פנה אליו בדרישה שלכאורה חורגת, כדי שיוכלו לטפל בזה ברצינות.

אילן שלגי: אולי אני קצת משפטן מדי, אבל פניה בטלפון.

אילן שלגי: .. האינטרנט יכול להיות מקדים לפניה מסודרת, שתגיע בדואר או בפקס.

אילן שלגי: אבל שבהחלט תהיה אפשרות לפנות אליכם במישרין.

4400: יש קו פתוח 1204.

4400: אני אוציא לך דף יומי של תלונות על תשלומי הורים.

4400: אין לי בעיה.

4400: הקושי שלי הוא מה אני עושה מול מבול התלונות הללו, שזה עוד יותר מתסכל.

4400: מצד אחד - אני אומרת לציבור: בואו, יש מי שמקשיב לכם.

4400: מצד שני - אני לא מטפלת.

יולי תמיר: הייתי רוצה לראות את המנהלת הראשונה שתעוף.

4400: גם אני.

4400: תשאלי את היועצת המשפטית, מה אני צריכה לעבור כדי להעיף מנהל.

4400: תיגמר לי הקדנציה לפני שאני אעיף את המנהל הראשון.

אילן שלגי: אבל את יכולה לנקוט באיזה שהוא - -

4400: אני לא כזאת שמעידה על חולשתי.

4400: אף פעם לא שמעתם אותי מדברת כך, אבל אני לא רוצה להוליך אתכם שולל.

4400: אתם מתפרצים לדלת פתוחה.

יצחק קדמן: למה שלא תעברו על הטפסים של בית הספר?

יצחק קדמן: כשבית ספר מוציא טופס - -

4400: שלחתי טופס ואמרתי: כזה ראה וקדש.

4400: רק את זה תפרסמו.

יצחק קדמן: לא, בית ספר לא יוכל להוציא בלי חתימתו של מנהל המחוז אף טופס.

יצחק קדמן: תהיה בקרה מוקדמת לפני שהוא מוציא.

4400: אני רוצה לספר, שבניגוד לשנים עברו עשינו תעמולה כזאת עד כדי כך שכל המנהלים כעסו עלינו.

4400: הוצאנו בעיתונים דף מיוחד ואמרנו: הורים, אל תשלמו יותר.

4400: ואז זה הפך לחוכא ואיטלולא, כי אמרו לשרה: את מוציאה ומגבה אותם, ומצד שני, המשרד לא אוכף.

4400: זה נורא מתסכל.

4400: אנחנו חשפנו הכי שקוף.

יאיר סמוכה: לגבי ביטוח לתאונות אישיות: החברה למשק וכלכלה פרסמה מכרז.

יאיר סמוכה: אנחנו צריכים לחכות לתוצאות המכרז כדי לקבוע את הסכום.

אילן שלגי: קיבלתי מהם מכתב.

אילן שלגי: אני מבין שזה עניין של כמה ימים.

יאיר סמוכה: נכון.

אילן שלגי: אני הבנתי, שאמר דוקטור לוקר שאין שום בעיה ואין מניעה מצד המנהלים.

שלומית יודסין: בפועל זה לא מתקיים.

שלומית יודסין: אני רוצה שהמנהלים יתנו ללא דרישת ההורים.

שלומית יודסין: כמו שהם נותנים בקשת תשלום, עם בקשת התשלום שיתנו דוח כספי.

אילן שלגי: אנחנו נכלול את זה.

4400: בפני כל ועד הורים, לא בפני כל הורה.

אילן שלגי: אני חושב, שקיימנו היום דיון נוסף לא רק בשאלת האכיפה, וזה טוב.

אילן שלגי: לדעתי, צריך יהיה לאשר את התשלומים.

אילן שלגי: נמתין עוד כמה ימים עד שנדע את תוצאות המכרז.

אילן שלגי: נדמה לי, שמדובר בעוד כ-6 שקלים והוועדה תאשר את זה באחת הישיבות הקרובות שלה, עם הסייגים.

אילן שלגי: לא כל חמשת הסייגים שלך פלוס השישי, אבל רובם אני מאמין שיאושרו.

4400: אני מציעה, שינוסח דף עם לוגו של הכנסת, זה נראה יותר מפחיד, ואת זה, נצלם ונשכפל לכל המנהלים ונשלח ונגיד: כך צריך להיראות דף התשלומים.

4400: זה יהיה בחתימת יושב ראש ועדת החינוך.

4400: להסביר את המשמעות, זו הרי לא חקיקה אבל זה כמעט מעמד חקיקה מה שמחליטים פה ולצד זה נצרף את אמצעי הענישה, בסדר?

אילן שלגי: מקובל עלי.

אילן שלגי: אני מודה לך על שיתוף הפעולה.

אילן שלגי: תודה רבה.

אילן שלגי: הישיבה נעולה.