ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 44, 2003-06-30 10:00

אילן שלגי: שלום גבירתי שרת החינוך, התרבות והספורט.

אילן שלגי: אנחנו שמחים לארח אותך כאן.

אילן שלגי: אנחנו רצינו לקיים את הדיון הזה לפני זמן מה, אבל עקב העבודה המרובה גם במשרד וגם בוועדה אנחנו מקיימים אותו רק היום בסוף חודש יוני.

אילן שלגי: הוועדה שלנו היא גם ועדת התרבות ולכן אני מבקש לשבח היום את שרת החינוך, התרבות והספורט משום שאני שומע שבקרוב תובא לוועדת הכספים הבקשה לאישור החזרת 28 מיליון שקלים לתקציב התרבות.

אילן שלגי: אני יודע שהשרה עמלה קשות כדי שהדבר הזה יקרה ואני מאמין שהוא יקרה, אם לא היום אז בימים הקרובים.

אילן שלגי: אני גם רוצה לשבח את ממלא מקום ראש הממשלה השר אהוד אולמרט הממונה על רשות השידור, על כך שהוא הורה לרשות השידור שלא לפגוע ב"קול המוסיקה".

לימור לבנת: אני מצטרפת לברכות לשר אולמרט.

לימור לבנת: אני בעצמי גם פנימי ליושב ראש רשות השידור בעניין הזה.

אילן שלגי: כאמור, אנחנו מארחים היום את השרה כדי שהיא תציג את המדיניות שלה ואת הקיצוצים ותוכנית הרה-ארגון במשרד.

אילן שלגי: קיבלנו חומר רקע ואנחנו בוודאי נשאל שאלות.

אילן שלגי: גבירתי השרה, בבקשה.

לימור לבנת: שלום ובוקר טוב, אני אנסה לסקור גם את החידושים שהנהגנו, גם את ההישגים, גם את הבעיות שאנחנו נתקלים בהן, וגם את התוכנית.

לימור לבנת: אני רוצה להדגיש כאן שאני מדברת כרגע על משרד החינוך ולא על נושא התרבות ולא על נושא הספורט, לא בגלל שהתחומים האלה לא חשובים, אלא משום שהנושא שנמצא על סדר היום הוא מערכת החינוך.

לימור לבנת: אני מניחה שבהמשך אנחנו נדבר גם על נושאים אחרים, גם על התרבות וגם על הספורט.

לימור לבנת: ובכן, לפני שנתיים ושלושה חודשים, במרץ 2001, כשאני ומנכ"לית המשרד רונית תירוש נכנסנו לתפקידנו, אנחנו הינפנו ששה דגלים במערכת החינוך: צמצום פערים לימודיים ותרבותיים, טיפוח ערכים ומורשת עם, טיפוח ערכים וכישורי חיים למניעת אלימות, חינוך לשוויון הזדמנויות בין המינים ובין אוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים, עידוד מערכת חינוך המבוססת על טכנולוגיית המידע, וטיפוח כוח הוראה מקצועי מיומן לצד קידום מקצוע ההוראה ומעמד המורים.

לימור לבנת: אני אקדים ואומר שאנחנו מצאנו ירושה קשה ביותר.

לימור לבנת: למעשה, זו מערכת שהידרדרה במהלך של שנים מבחינת איכותה והישגיה.

לימור לבנת: אנחנו רואים את זה כל הזמן במבחנים ובמבדקים שנעשים, ובהחלט נדרשו שינויים ורפורמות מאוד משמעותיים ומאוד מרחיקי לכת כדי שניתן יהיה לראות תוצאות שונות מהתוצאות שהיו עד עכשיו.

לימור לבנת: הירושה הקשה הזו לא תוכל להיות מתוקנת לא ביום אחד ולא בשנתיים.

לימור לבנת: מדובר כאן בתהליכים שהם ממושכים ומטבע הדברים הם נותנים פירות רק לאורך זמן ולאחר זמן.

לימור לבנת: קודם כל צריך היה למפות את הבעיות ולראות מה נחוץ לעשות וכיצד עושים את זה, כדי שבאמת נוכל לעשות את השינויים הנדרשים כפי שאני הדגשתי אותם קודם.

לימור לבנת: אני אפתח ואתייחס לקידום הישגים ולצמצום פערים.

לימור לבנת: מטבע הדברים זה נושא שמעסיק את כולנו ולגביו גם אין מחלוקות.

לימור לבנת: יכולות להיות מחלוקות על הפתרונות, אבל לא מחלוקות על הצורך ועל החשיבות של הדברים.

לימור לבנת: ראשית, אנחנו אימצנו את מסקנות הוועדה בראשותה של פרופ' רינה שפירא.

לימור לבנת: על זה לבד היו כאן בוועדה הרבה מאוד דיונים.

לימור לבנת: אגב, זו ועדה שמונתה בתקופתו של יוסי שריד כשר חינוך.

לימור לבנת: המסקנות כבר הוגשו לנו בקדנציה שלנו, ואנחנו אימצנו את מסקנות הוועדה.

לימור לבנת: זו ועדה שהמלצה על שינוי שיטת ההוראה של מה שנקרא קריאה כמכלול, וחזרה לשיטה הפונטית שהייתה נהוגה כאשר רובנו היו ילדים.

לימור לבנת: יש פה חברי כנסת צעירים ואולי הם למדו בשיטה של קריאה כמכלול, אבל אנחנו למדנו בשיטה הפונטית.

לימור לבנת: מסתבר שהשיטה המסורתית הזו היא כנראה יותר יעילה.

לימור לבנת: אנחנו הרחבנו והמערכת בהדרגה אכן חוזרת לשיטה הפונטית.

לימור לבנת: בנוסף, אנחנו הכנסנו 1,000 כיתות גן בתשס"ב, 1,400 בתשס"ג, לניסוי של הכנה ללימוד קריאה וכתיבה בגיל הגן.

לימור לבנת: מדובר בכך שגננות, מדריכות ומפקחות, הוכשרו בצורה מקצועית ומעמיקה לקראת הניסוי הזה בכיתות הגן.

לימור לבנת: אנחנו רואים בנושא הזה פריצת דרך מאוד חשובה ומאוד גדולה, של העשרת שפה, הכנסת ספרות ילדים, והעלאת רמת הקשר והדיבור בגיל הרך מגיל 3-6.

לימור לבנת: זו תשתית יסודית ללימוד הקריאה בשיטה הפונטית בכיתות א'.

לימור לבנת: בנוסף, אנחנו הכנסנו 158 בתי ספר בארץ, 364 כיתות לפרוייקט של אנגלית בכיתות א', עם ריכוז גדול במיוחד בדרום ובמרכז.

לימור לבנת: יש כאן חידוש גדול, אבל הוא רק בתחילתו.

לימור לבנת: מדובר כרגע בניסוי, בפרוייקט התחלתי מאוד.

לימור לבנת: כמובן שהקיצוצים התקציביים לא מאפשרים לנו להרחיב את הדברים האלה מעבר.

לימור לבנת: אנחנו משתדלים מאוד ואני מקווה שבשנה הבאה יהיו אולי יותר כיתות.

לימור לבנת: המנכ"לית תוכל אולי אחר כך להתייחס לנקודה הזו.

לימור לבנת: אני מדברת על צמצום פערים ואני רוצה להזכיר שאנחנו עשינו שינוי בהוראת המתמטיקה.

לימור לבנת: גם כאן מדובר במסקנות של ועדה בראשות פרופ' נאוה בן צבי, ועדה שהמליצה על שינויים בשיטות הלימוד במתמטיקה.

לימור לבנת: למעשה, אנחנו עשינו כאן מהלך דו-שלבי.

לימור לבנת: שלב אחד, לראשונה הכשרנו 2,000 מורים כוללים שהם מורים בבתי הספר היסודיים שבדרך כלל מלמדים את כל המקצועות.

לימור לבנת: זה במחזורים, זה שלוש שנים בסך הכל.

לימור לבנת: 2,000 כבר מסיימים.

לימור לבנת: הם עוברים מבחנים.

לימור לבנת: על ידי זה תהיה התמקצעות של הוראת המתמטיקה.

לימור לבנת: קשה יותר להיות מורה כולל בבית ספר יסודי, משום שהוא שצריך ללמד ולהיות מומחה בכל המקצועות, גם בתנ"ך, גם במתמטיקה, גם בעברית וגם בהוראת הקריאה.

לימור לבנת: לכן, חשוב מאוד שהמורים יתמקצעו.

לימור לבנת: בנוסף, אנחנו עומדים בשלבים האחרונים ממש של הכנת תוכנית לימודים חדשה במתמטיקה יחד עם מומחים מהאקדמיה כמובן ומהמשרד.

לימור לבנת: בשנת הלימודים תשס"ג הכנסנו שיטות הוראה חדשות בנושא מתמטיקה.

לימור לבנת: מדובר בניסוי עם כמה שיטות מסוגים שונים, כדי להביא לידי ביטוי את הצורך לעשות שינוי שיביא להישגים טובים יותר של התלמידים במתמטיקה.

לימור לבנת: זו תוכנית של המשרד והיא נמצאת בשלבי הכנה סופיים.

לימור לבנת: לראשונה, אנחנו הכנסנו למעלה מ-500 תקנים חדשים ליועצות לבתי הספר היסודיים.

לימור לבנת: זה יותר מ-500 יועצות, כי התקנים הם תקנים מלאים.

לימור לבנת: מדובר בערך ב-700 יועצות.

לימור לבנת: ברוב המקומות הרשויות המקומיות עד היום לא עשו את זה בבתי הספר היסודיים בגלל חוסר משאבים, בדרך כלל, ובבתי הספר היסודיים לא היו יועצות.

לימור לבנת: בחטיבות העליונות יש יועצות.

לימור לבנת: אבל, אנחנו יודעים שיש תלמידים רבים שנזקקים לסיוע של יועצת.

לימור לבנת: אגב, לא מיותר להזכיר כאן שבשלוש השנים האלה במצב ביטחוני כל כך קשה ועכשיו נוסף גם מצב כלכלי כל כך קשה, יש יותר ילדים שנזקקים לאותה פנייה ליועצת.

לימור לבנת: אבל זה לא רק על רקע הבעיות האלה, ישנן פניות כמובן גם בנושאים לימודיים.

אילן שלגי: האם יש גם יועצים או שיש רק יועצות?

לימור לבנת: יש בעיקר יועצות, כפי שאתה יודע זה כמו מורים.

לימור לבנת: הן כמובן גם מטפלות גם בבעיות אלימות בבתי הספר, בבעיות שונות של ילדים עם לקויי למידה, ובשורה ארוכה של בעיות שבהן נתקלים.

לימור לבנת: זה לא היה קודם, הן לא היו בבתי הספר היסודיים.

לימור לבנת: אנחנו הכנסנו את זה, ואנחנו רואות בזה חשיבות מדריגה ראשונה.

אילן שלגי: אי אפשר להתעלם מזה שברוב המקרים מדובר במורות.

אילן שלגי: את ודאי תסכימי איתי שזה קשור גם לבעיית השכר הנמוך של המורים.

לימור לבנת: ודאי.

לימור לבנת: לראשונה, אנחנו גם הקמנו במשרד יחידה ייעוצית מרכזית לטיפול וקידום תלמידים עם לקויי למידה.

לימור לבנת: אני רוצה כאן להדגיש שעד היום תלמידים עם לקויי למידה קיבלו אפשרויות, אבל באופן חלקי ולא באופן מוסדר ומספיק.

לימור לבנת: קודם כל, לא הייתה יחידה במשרד.

לימור לבנת: יש היום תקן מלא ויש יחידה במשרד, ואנחנו עושים שורה ארוכה מאוד של פעילויות.

לימור לבנת: אנחנו בהיערכות לקראת פתיחה של שלושה מרכזים כפיילוט, לאיבחון ולטיפול בתלמידים עם ליקויי למידה.

אילן שלגי: אנחנו מנסים לקדם את החוק.

לימור לבנת: כן, וכידוע לך, אני תומכת מאוד במגמה הזו.

לימור לבנת: אנחנו הכנסנו לתוך המכללות להכשרת עובדי הוראה גם קורס בנושא לקויות למידה, דבר שכלל לא היה שם קודם.

לימור לבנת: קודם כל שהמורים ידעו לאתר את התלמידים האלה ושתהיה להם בכלל מודעות לעניין.

לימור לבנת: אנחנו הכנו למורים חוברות הדרכה בעניין הזה, ואנחנו נמצאים עכשיו בהכנה של חוברות הדרכה להורים.

לימור לבנת: לא כל ההורים מכירים את הבעייתיות של הנושאים.

לימור לבנת: כמובן שיש לנו עדיין בעיות קשות מאוד של עלויות לא רק של אבחון, איתור וכו', אלא של עלות האבחון עצמו ושל איזשהו יישור קו מה זה לקויות למידה.

לימור לבנת: אנחנו עושים עכשיו את הדברים הללו, אנחנו מתחילים לעבוד עליהם.

לימור לבנת: כפי שאמרתי, היחידה הזו כבר פועלת בתוך המשרד.

לימור לבנת: אנחנו נמצאים בהיערכות במרכזים ואני מקווה שהם ייפתחו בשנה הקרובה.

לימור לבנת: יש היום כמעט 2,000 פנימיות יום בהן לומדים כ-70 אלף תלמידים.

לימור לבנת: הם מקבלים שיעורי העשרה וארוחה חמה.

לימור לבנת: זה לא מספיק.

לימור לבנת: צריך לומר כאן את הדברים כפי שהם, נוצר כאן מצב קצת אבסורדי.

לימור לבנת: כשנכנסתי לתפקידי היו יותר ויותר רשויות מקומיות שפנו בבקשה להגדיל את מספר המקומות לילדים בפנימיות היום, אבל היום הם פחות פונים ומבקשים משום שיש כאן matching של הרשויות המקומיות ושל ההורים, והרשויות לא מסוגלות לעמוד ב-matching.

לימור לבנת: מדובר בפעילות שממומנת על ידי משרד החינוך בעיקרה, קרן רש"י שמממנת את זה, matching של הרשות ושל ההורים.

לימור לבנת: אבל, הרשויות היום לא מסוגלות לעמוד יותר ב-matching, אין להן כסף.

לימור לבנת: לכן, למרות שהן זקוקות, אין יכולת לרשויות לממן את זה ולכן הן אפילו לא פונות ומבקשות.

לימור לבנת: יש כאן קושי מאוד מאוד גדול.

לימור לבנת: היה טוב לו היה אפשר להגדיל את הפרוייקט הזה.

לימור לבנת: פנימיות היום הן מאוד מוצלחות והן בהחלט זוכות להצלחה רבה במקום בו הן נמצאות.

לימור לבנת: החל משנת הלימודים הזו תשס"ד, אנחנו מרחיבים על פני כל הארץ את פרוייקט השאלת ספרי הלימוד מתוך מימון חוץ תקציבי, לא מתוך תקציב משרד החינוך.

לימור לבנת: מדובר כאן במימון שהוא חוץ תקציבי באמצעות החברה למשק ולכלכלה, אבל המקור המימוני לא משנה כרגע.

לימור לבנת: אנחנו מאפשרים השנה לכל בתי הספר בארץ בששה עשירונים התחתונים מא' עד י"ב, להצטרף לפרוייקט השאלת ספרי לימוד.

לימור לבנת: אגב, גם העשירונים העליונים יכולים להצטרף, אבל מטבע הדברים הסבסוד הוא לששה עשירונים התחתונים.

לימור לבנת: אנחנו רואים בזה לא רק חיסכון כספי, אלא גם פרוייקט חינוכי.

לימור לבנת: כל סל ספרי הלימוד לשנה עולה לפחות 700 שקל לתלמיד, אם קונים ספרים חדשים.

לימור לבנת: כאשר מדובר במספר ילדים במשפחה הסכומים מגיע לסכומי עתק.

לימור לבנת: אנחנו רואים יותר ויותר תלמידים שמגיעים לבתי הספר ללא ספרי הלימוד או שאין להם את כל סט ספרי הלימוד.

לימור לבנת: מעבר לזה שמדובר בחיסכון כספי ניכר למשפחות, מדובר גם בכך שזה פרוייקט חינוכי.

לימור לבנת: התלמידים ילמדו לשמור על הספרים לתלמידים שבאים אחריהם, להשאיר אותם בבתי הספר.

לימור לבנת: אנחנו עשינו גם דבר נוסף והוא מכרז ארצי לספרי לימוד, תוך שאנחנו מנסים לצמצם את מספר ספרי הלימוד שיקבלו את הרישוי של משרד החינוך, כדי שלא יהיה מספר כל כך גדול של ספרי לימוד וכדי שלא יחליפו אותם כל שנה בהיקפים כאלה.

לימור לבנת: אבל, לדעתי זהו תהליך שייקח הרבה זמן עד שנצליח להפנים אותו לתוך המערכת.

לימור לבנת: אני לא רוצה להיות נאיבית ואני לא רוצה להשלות אף אחד פה בוועדה, זהו תהליך ממושך.

לימור לבנת: אבל, המכרז לספרי הלימוד כבר יצא ואני מאמינה שגם זה יביא להוזלה של ספרי הלימוד שעליהם אנחנו מדברים.

לימור לבנת: בנוסף לכך, אנחנו מעניקים 30 אלף מלגות לרכישת ספרי לימוד, ילקוטים וכו'.

לימור לבנת: אגב, בשבוע הבא אנחנו מתחילים להפעיל כ-140 אלף תלמידים מחמישה עשירונים תחתונים, בקייטנות קיץ שממומנות על ידי איחוד המגביות בארצות הברית ה-UJC, הסוכנות והג'וינט.

לימור לבנת: מדובר כאן בתרומה שהם נתנו.

לימור לבנת: בשנה שעברה התרומה הייתה גדולה יותר ולכן היא הספיקה לכ-250 אלף תלמידים.

לימור לבנת: השנה זה פחות ממחצית וזה אכן יספיק בערך רק למחצית מהתלמידים.

לימור לבנת: למעשה, בשנה שעברה כולם קיבלו והשנה רק חמישה עשירונים תחתונים והיינו צריכים להגביל את ההקצאה שאנחנו נותנים לרשויות המקומיות.

אילן שלגי: באילו גילאים מדובר?

לימור לבנת: מדובר על בתי ספר יסודיים בלבד, ומדובר על קייטנה של שלושה שבועות.

לימור לבנת: כאמור, הקייטנות הללו מסובסדות באופן נמוך ביותר והן נותנות אפשרות להורים שלא יכולים להרשות לעצמם לשלוח את ילדיהם לקייטנה במשך שלושה שבועות.

לימור לבנת: זה כולל פעילות של תנועות הנוער.

לימור לבנת: לא מיותר כאן להזכיר שהחל משנת הלימודים תשס"ד אנחנו נפעיל עוד שתי תוכניות.

לימור לבנת: האחת זה יישום דו"ח שושני של תקצוב דיפרנציאלי, אישי, לתלמידים, תקצוב שיביא ליתר שוויוניות בהקצאת המשאבים של מערכת החינוך.

לימור לבנת: אנחנו כמובן גם מתחילים להפעיל תוכנית ליבה שאף היא תביא לצמצום פערים.

לימור לבנת: אני רוצה להתייחס כאן להישגים בנושאים הללו.

לימור לבנת: ראשית, צריך לדעת שאנחנו הוספנו יותר הזדמנויות לתלמידים לזכות ביעד הנכסף של תעודת בגרות.

לימור לבנת: אנחנו דיברנו על זה בוועדה ואני לא ארחיב את הדיבור על זה.

לימור לבנת: אני רק אציין כאן שכאשר אנחנו הנהגנו מועדי ב' במתמטיקה ובאנגלית נתנו הזדמנות נוספת לתלמידים.

לימור לבנת: אנחנו הנהגנו סמסטר קיץ שהיה מאוד מוצלח כבר בשנה שעברה, והרחבנו אותו מאוד.

לימור לבנת: מעבר לכך, אנחנו הנהגנו מועדי חורץ שמאפשרים שוב הזדמנות נוספת.

לימור לבנת: גם שיטת הצבירה בבגרויות מקלה על התלמידים ונותנת להם הזדמנויות נוספות.

לימור לבנת: כל הדברים הללו יחד עם דברים נוספים כמובן ויחד עם תוכניות לצמצום פערים, בהחלט הביאו לעלייה של 5.7% בשנתיים האלה בזכאות לבגרות.

לימור לבנת: זה למעלה מ-8,200 תלמידים שזכאים לבגרות.

לימור לבנת: תוך כדי כך, באותן שנתיים ממש חלה ירידה בנשירה בשיעור של 5%.

לימור לבנת: אני חושבת שהעובדה שחלה עלייה בזכאות וירידה בנשירה היא בשורה טובה למערכת.

לימור לבנת: היא חשובה, אני לא מציעה לאף אחד להירדם בשמירה ואנחנו בוודאי לא נרדמים בשמירה.

לימור לבנת: אנחנו לא מתבשמים בהישג הזה.

לימור לבנת: אנחנו חייבים לשמור עליו ולדאוג שאכן הירידה בנשירה תימשך והעלייה בזכאות אף היא תימשך.

לימור לבנת: זה הרעיון של צמצום הפערים, כי ככל שאנחנו נגדיל את אחוז הזכאות ונוריד את אחוז הנשירה, הפערים כמובן יכלו ויצטמצמו.

לימור לבנת: מעבר לנדרש אני אציין שציוני הבגרות וההרשמה לבחינות הבגרות נעשים לראשונה באמצעות אתר האינטרנט של משרד החינוך.

לימור לבנת: אני חושבת שזה שימוש נכון וחשוב באמצעים מודרניים.

לימור לבנת: זה לא היה קודם, זו דוגמא למימשל זמין.

לימור לבנת: בנוסף לזה, אנחנו ממשיכים גם היום פרוייקט שהתחיל לפני כעשר שנים "פרוייקט השר", ובמקרה הזה זה "פרוייקט השרה".

לימור לבנת: הפרוייקט הזה מאפשר למי שחסרה לו בחינת בגרות אחת בלבד, ללמוד ולהיבחן במימון משרד החינוך גם אחרי השירות הצבאי.

לימור לבנת: בשנת תשס"ב, 1366 צעירים השלימו את הבחינה החסרה להם כדי להיות זכאים לבגרות.

לימור לבנת: זה פרוייקט מאוד מבורך ואנחנו בהחלט ממשיכים אותו.

לימור לבנת: אני רוצה להתמקד עכשיו במניעת אלימות ויישום דו"ח וילנאי.

לימור לבנת: למעשה, אנחנו בוחנים את עצמנו לפי מדד בינבנישתי.

לימור לבנת: אלה הכלים שיש לנו לבחון את עצמנו ולבדוק האם הדברים שאנחנו עושים אכן מביאים תועלת.

לימור לבנת: הורחבו סמכויות המנהלים לאכיפת משמעת וסדר בחוזר מנכ"ל.

לימור לבנת: בהשוואה לסקר של תשנ"ט יש ירידה עקבית שבולטת בעיקר במספר התלמידים שמדווחים שהם פחדו או פוחדים ללכת לבית הספר.

לימור לבנת: יש ירידה בכל מה שקשור להתנהגויות מסוכנות עד כדי מחצית.

לימור לבנת: יש ירידה בשכיחות דיווחים על קורבנות.

לימור לבנת: מרבית התלמידים מעריכים או חווים את המחנכים והמנהלים כמטפלים טוב יותר בנושא האלימות.

לימור לבנת: הכנסנו מערכות ניטור לבתי הספר.

לימור לבנת: אני לא רוצה להשלות ואני בוודאי לא נאיבית.

לימור לבנת: המצב הוא קשה, המצב הוא לא טוב.

לימור לבנת: אנחנו נדרשים לנקוט בכל האמצעים הדרושים, אבל אנחנו בהחלט רואים שמסתמנת מגמה חיובית.

לימור לבנת: אני לא רוצה לעשות מזה יותר ממה שזה, אבל מסתמנת בהחלט מגמה חיובית של ירידה באלימות על פי דו"ח בינבנשיתי.

לימור לבנת: אני רואים כאן שזה נשא פרי.

לימור לבנת: אני רוצה להעלות כאן נקודה קצרה שאולי כדאי שהוועדה תעסוק בה בנפרד וזה עניין בינוי הכיתות.

לימור לבנת: זה לא בתוך היעדים וההישגים וכו' וכו', אבל יש כאן בעיה מאוד מאוד קשה.

אילן שלגי: אני ראיתי שהשנה ייבנו 500 כיתות במקום 1,000 כיתות.

לימור לבנת: נכון, מפעל הפיס לקח על עצמו בנייה של 2,350 כיתות, ולמעשה הוא התחיל לבנות רק 473 מתוכן.

לימור לבנת: אנחנו במצוקה נוראית, אין לנו שום שליטה על העניין הזה ומשום כך אנחנו במצוקה קשה ביותר.

לימור לבנת: אין לנו שליטה על מפעל הפיס.

לימור לבנת: זו התחייבות שלו כלפי המדינה, כלפי האוצר.

לימור לבנת: לא אנחנו עושים את ההסכם עם מפעל הפיס, אלא האוצר, ולכן משרד החינוך נטול שליטה לחלוטין בעניין הזה.

לימור לבנת: הממשלה החליטה על בניית 1,000 כיתות בשיטת ה-PFI.

לימור לבנת: משרד האוצר פרסם מכרז לאחר שיהוי של שנה כמעט, ואחר כך הוא ביטל את המכרז באופן חד-צדדי.

לימור לבנת: היועצת המשפטית של משרד החינוך פנתה ליועץ המשפטי לממשלה לברר האם משרד האוצר רשאי באופן חד-צדדי לבטל החלטת ממשלה ללא שהוא מביא את זה בחזרה לממשלה, ומנמק מדוע הוא עשה.

לימור לבנת: אגב, משרד האוצר לא רצה את זה מההתחלה.

לימור לבנת: השורה האחרונה היא שאין 1,000 כיתות PFI.

לימור לבנת: אנחנו במצוקה קשה ביותר מבחינת בינוי כיתות.

מוחמד ברכה: זה בנוסף למחסור שנוצר בגלל מחויבות מפעל הפיס.

לימור לבנת: כן, בנוסף.

לימור לבנת: ה-1,000 כיתות של ה-PFI זה מכרז בנוסף שמשרד האוצר היה צריך לפרס על פי החלטת ממשלה.

לימור לבנת: הייתה החלטה מפורשת, האוצר לא אהב אותה אבל הממשלה קיבלה החלטה, ואז האוצר פשוט טירפד את זה ולא ביצע את הדבר.

לימור לבנת: זה בנוסף לכך שבתקציב חידוש מבנים מ-99 מיליון בשנת 2001, אנחנו הגענו ל-0 השנה בקיצוצים ייעודיים של האוצר.

לימור לבנת: אנחנו עוד חייבים 2 מיליון שקל לאוצר בסעיף התקציבי הזה.

לימור לבנת: אנחנו לא קיצצנו את זה.

לימור לבנת: צריך להבין שזה קיצוץ ייעודי שהאוצר מבצע בתקנה התקציבית הזו.

לימור לבנת: אין לנו לחלוטין שליטה על הדבר הזה.

לימור לבנת: זה לא תלוי בנו וזה לא חלק מהתקציב הרגיל של המשרד ולכן אי אפשר לומר לי להעביר מכאן לשם.

לימור לבנת: זה קיצוץ ייעודי של האוצר וזה בנוסף לעובדה שאנחנו יודעים שגם 20 מיליון שקל תקציב בטיחות שעבר בשנים הקודמות כתוספת ייעודית מהאוצר על פי החלטה שהתקבלה, לא עבר השנה למרות אין סוף התכתבויות שלי ודרישות שלי.

לימור לבנת: האוצר לא העביר את תקציב הבטיחות הזה בסך 20 מיליון שקל, ולכן גם התקציב הזה שהיה בדרך כלל משמש לעוד שיפוץ קל פה ושם, לבטיחות ולדברים של הרגע האחרון, לא עבר.

לימור לבנת: אני מציעה לוועדת החינוך להיזקק לנושא הזה ולסייע בידי כי אני מודה שבעניין הזה המצב הוא מאוד מאוד קשה.

מוחמד ברכה: בשביל זה צריך את ועדת הכספים לא את ועדת החינוך.

לימור לבנת: אתה צודק.

אילן שלגי: בקרוב נקיים ישיבה בכל נושא הבינוי

אורית נוקד: לימור, אני לרשותך בכל דבר שקשור לחינוך.

אורית נוקד: אני מאמינה שכשמדברים על צמיחה אז החינוך הוא בראש ובראשונה.

אורית נוקד: אני חושבת שאפשר לרתום את חברי הוועדה.

משולם נהרי: כבוד השרה, אז יחזור גם הויכוח הישן מי אחראי על הנושא הזה של הבטיחות של מבנים, משרד החינוך או השלטון המקומי.

לימור לבנת: לא.

לימור לבנת: למעשה, בראייה של משרד החינוך ובראייה המשפטית של המדינה מי שאחראי לבטיחות מבני החינוך זה השלטון המקומי, הרשויות המקומיות, הבעלויות, משום שהמבנים אינם בבעלות המדינה.

לימור לבנת: גם כאשר המדינה בונה, המבנים אינם בבעלות המדינה.

לימור לבנת: זה צריך להיות ברור לחלוטין.

לימור לבנת: למעשה, הרשות המקומית היא זו שצריכה לדאוג לשיפוץ המבנה, לבטיחותו וכו' וכו'.

לימור לבנת: אלא מה?

לימור לבנת: לאחר האסון הגדול בבאר-שבע שבו קרסה התקרה, לפני ארבע-חמש שנים, החליטה הממשלה להעביר כל שנה 20 מיליון שקל עבור בטיחות מבנים כדי לסייע לשלטון המקומי בלא שהיא מקבלת על עצמה את המחויבות של הבעלות שהיא מחויבת בבטיחות.

לימור לבנת: למעשה, זה סוג של סיוע.

לימור לבנת: לכן חבר הכנסת נהרי, הויכוח הוא לא רלוונטי.

לימור לבנת: אין ויכוח מבחינתנו.

לימור לבנת: מדובר כאן בסיוע של המדינה, של הממשלה, לעניין.

משולם נהרי: דובר אז על מיליארדים כדי להעמיד את המבנים בתקן של בטיחות מינימלי, דובר אז על פיילוט.

לימור לבנת: מדובר על חצי מיליארד שקל כרגע, של הצורך המיידי של חידוש מבנים ועוד מיליארדים לבטיחות מבנים.

אילן שלגי: גברתי השרה, אני הייתי רוצה שאת תדברי עד השעה 10:00 ולאחר מכן אנחנו נאפשר לחברים ולמוזמנים להתבטא ולשאול שאלות.

אילן שלגי: לבסוף שוב תחזרי עם תשובות.

לימור לבנת: אין לי בעיה.

לימור לבנת: אני רוצה להעלות עוד שלוש נקודות קצרות לפני שאני מדברת על הרה-ארגון.

לימור לבנת: קודם כל, נושא שוויון הזדמנויות בין המינים.

לימור לבנת: אנחנו עשינו כאן שינוי מאוד משמעותי.

לימור לבנת: יש ממונה על שוויון הזדמנויות בין המינים בתקן מלא במשרד, דבר שלא היה קודם.

לימור לבנת: יש היום הרבה יותר נשים במשרות בכירות במשרד מאשר אי פעם.

לימור לבנת: אנחנו גאים וגאות בזה.

4400: זה כולל מחמ"דיות שזה כמו מנהל מחוז לחינוך הדתי.

לימור לבנת: כולל, מפקחות בחינוך הממלכתי דתי.

לימור לבנת: זה חידוש.

לימור לבנת: אנחנו התחלנו פרוייקט של מנהיגות לנערות בכיתות י"א, "נערות מובילות שינוי".

לימור לבנת: זה פרוייקט שקיים היום בלמעלה מ-32 בתי ספר בארץ.

לימור לבנת: זה פרוייקט פיילוט יחד עם שדולת הנשים והוא מצטיין בצורה בלתי רגילה, יש לו ביקוש אדיר.

לימור לבנת: אנחנו שמים היום דגש על שוויון הזדמנויות בין המינים בתוך המערכת, שילוב תוכניות בגני ילדים, הכשרת גננות בנושא שוויון הזדמנויות בין המינים, שינוי סביבה חינוכית בגני הילדים.

לימור לבנת: אנחנו עובדים על תיקון נוסח ואיורים בתוך ספרי הלימוד.

לימור לבנת: הייתה ועדה שעסקה בכל הנושא הזה, אנחנו לא נותנים היום רישוי, אי אפשר להוציא ספרי לימוד מתוך המערכת.

לימור לבנת: זו כמות אדירה, אי אפשר לעשות דבר כזה.

לימור לבנת: אנחנו בוחנים את זה כשבאים היום לאשר ספרי לימוד חדשים.

לימור לבנת: המהלך הזה ישתנה לחלוטין בתוך כמה שנים.

לימור לבנת: זה לא מהלך שאפשר לעשות אותו מרגע לרגע.

לימור לבנת: אני לא יכולה להוציא מאות ספרי לימוד מתוך מערכת החינוך.

לימור לבנת: זה דבר שהוא כמובן לא סביר.

לימור לבנת: אבל, מצאנו בעניין הזה הרבה מאוד סטריאוטיפיים מגדרים, ויש לזה היום מודעות וההנחיה בעניין הזה היא חד משמעית, זה מעין תו-תקן.

לימור לבנת: זה דבר אחד.

לימור לבנת: יש עוד דברים בנושא הזה, קרב מגע בחטיבות הביניים ובתיכונים לנערות ועוד כהנה וכהנה.

לימור לבנת: הנושא הבא קידום מקצוע ההוראה ומעמד המורה.

לימור לבנת: לצערי אני יכולה כאן רק לומר שאנחנו וארגוני המורים הצענו ביחד עם הממונה על השכר באוצר להגדיל את שכר המורה הצעיר המתחיל.

לימור לבנת: הייתה הסכמה של האוצר, בשעתו הייתה התנגדות של שר האוצר.

לימור לבנת: ראש הממשלה מאוד מאוד התלהב מהפרוייקט הזה.

לימור לבנת: אני מאוד אשמח אם הוועדה תסייע לקדם ולדחוף אותו.

לימור לבנת: הפרויקט הוא חשוב מאין כמוהו והוא בהסכמה מלאה של ארגוני המורים.

לימור לבנת: אנחנו רואים בו ממש תמרור בחשיבות של מקצוע ההוראה.

לימור לבנת: זה גם ישאיר צעירים בתוך המערכת.

משולם נהרי: פרסמו עכשיו שיהיו כמה דרגות שכר שונות.

לימור לבנת: הלוואי שיהיו.

לימור לבנת: זו הצעה שאני מאוד תומכת בה.

אילן שלגי: אני מבין שארגוני המורים עוד לא החליטו לתמוך בעניין של קידום המורה על פי היכולת, המוטיבציה וההשקעה ולא רק על פי הוותק.

אילן שלגי: אנחנו ממש נשמח שארגוני המורים יתמכו.

לימור לבנת: אני אדלג על כל יתר הנושאים כי הם מוכרים וידועים.

לימור לבנת: אני רוצה להתייחס לנושא הקיצוצים בתקציב והרה-ארגון.

לימור לבנת: אני אבקש מרונית תירוש וממאיר קראוס להתייחס לכתבה שפורסמה הבוקר בעיתון "הארץ" שהרי אי אפשר להתעלם מזה.

לימור לבנת: אנחנו נאמר מה נכון ומה לא נכון בכתבה וכו' וכו'.

לימור לבנת: לגבי הקיצוצים, במהלך השנתיים האחרונות בוצעו, כמו בכל תקציב המדינה, 11 פעמים קיצוצים בתקציב החינוך.

לימור לבנת: גם אם היו מקצצים כל פעם מעט זה היה עדיין הרבה מאוד, וגם אם היו מקצצים כל פעם מעט זה היה מאוד מקשה על העבודה ועל היכולת לנהל איזשהי מערכת.

לימור לבנת: אני מדברת החל ממערכת החינוך-משרד החינוך, ודרך המערכות הנוספות או המשניות שמטפלות בזה כלומר ברמת הרשויות המקומיות, וכמובן שדרך בית הספר עצמו ודרך המנהלים, המורים וכל אחד, וכמובן ההורים והתלמידים שהם הגורם המרכזי שאליו כולנו מכוונים.

לימור לבנת: זה הרי בלתי אפשרי לנהל מערכת באופן שבו כל הזמן מקצצים.

לימור לבנת: אנחנו באותה צרה כמו כולם, אלא שאנחנו עוסקים במערכת החינוך שהיא בעיניי הדבר החשוב ביותר.

לימור לבנת: במהלך הקיצוצים הללו אנחנו עשינו מאמצים מאוד מאוד גדולים שהפגיעה תהיה כמה שפחות בתלמידים וכמה שיותר במערכות שמסביב.

לימור לבנת: אבל, זה כמובן בלתי אפשרי, ואני לא יכולה לומר היום שאין פגיעה כזו.

לימור לבנת: לצערי הרב ישנה פגיעה, אם כי אנחנו עשינו מאמץ עליון לפחות בשנה וחצי הראשונות לא לפגוע בדברים הכי חשובים בעינינו, בחינוך מיוחד, בתנועות הנוער, בקליטת עלייה, בנוער בסיכון, באותם נושאים שהם הכי הכי הכי חלשים או ערכיים.

לימור לבנת: אבל, באיזשהו שלב לא הייתה ברירה, ואנחנו התחלנו לפגוע גם בהם כי בסוף כבר לא היה מאיפה לקצץ ביתר המקומות.

לימור לבנת: בסך הכל אנחנו עשינו מאמץ גדול ואני צריכה כאן גם לומר שאנחנו עשינו מאמץ בשיתוף עם ארגוני המורים.

לימור לבנת: שני ארגוני המורים גם הסתדרות המורים וגם ארגון המורים העל-יסודיים הביעו הסכמה לוותר על חלק מהתקציב שהם מקבלים כחלק מהתקציב שמגיע מהמשרד לארגון עצמו, כדי למנוע בכך פיטורי מורים, וזו הזדמנות לומר מילה טובה על אחראיות מאוד גדולה שגילו ארגוני המורים.

לימור לבנת: צריך להבין שפיטורי מורה זה קיצוץ שעות הוראה.

לימור לבנת: ברגע שאנחנו מונעים זאת אנחנו מונעים לא רק פיטורין של מורה, אלא גם קיצוץ בשעות הוראה לתלמידים.

לימור לבנת: לכן, אנחנו נמצאים כאן מרוויחים פעמיים.

לימור לבנת: אני חושבת שבהחלט צריך לשבח על כך.

לימור לבנת: אנחנו בתוך משרד החינוך לקחנו על עצמנו ארגון מבני חדש של המערכות שלנו כדי שנוכל לייעל ולחסוך כסף גם במטה משרד החינוך ולא רק בשטח, בתוכניות ובפעולות שמגיעות בסופו של דבר לתלמיד.

לימור לבנת: השינויים הארגוניים שאנחנו מבצעים הם כלל ועיקר לא פשוטים.

לימור לבנת: נדמה לי שאנחנו הצגנו אותם פה בוועדה, ואם לא הצגנו אותם אנחנו נשמח להציג אותם.

לימור לבנת: הרעיון הוא לגרום לכך שהמחוזות יהיו אחראים כל אחד על המחוז שלו על האזור שלו, לבזר את הסמכויות, תוך כדי שאנחנו באמת מייעלים וחוסכים כסף רב בדרך.

לימור לבנת: אנחנו דיברנו על כך שאנחנו נחסוך מתוך השינוי המבני הזה השנה, ב-2003, כ-100 מיליון שקל.

לימור לבנת: אני מאוד מקווה שנצליח להגיע לסכומים הללו, אני אינני בטוחה ואני גם אומר מדוע.

לימור לבנת: משום שכל שינוי ארגוני מבני שמנסים לבצע אותו מטבע הדברים נתקל בהתנגדויות מאוד קשות של בעלי עניין.

לימור לבנת: אף אחד לא רוצה שישנו את המבנה שלו כי הוא חושש למר גורלו, הוא חושש מה יקרה הלאה.

לימור לבנת: ואז נוצרים לוביים, שדולות כאלו ואחרות נגד שינוי כזה ואחר, ואז יש כתבות בעיתון נגד שינוי כזה ואחר וכל הזמן אנחנו עומדים תחת מתקפה וחסמים שמקשים מאוד על ביצוע השינוי הזה.

לימור לבנת: אנחנו נבצע את השינויים אלא שזה לוקח יותר זמן, זה קשה יותר, זה דורש לעבור בדרך על הרבה מאוד מכשלות, לרבות מכשלות של נציב שירות המדינה.

לימור לבנת: כל דבר כזה צריך לעבור שורה ארוכה מאוד של אישורים, אני כבר לא מדברת על בתי דין לעבודה.

לימור לבנת: אנחנו עוד לא בשלב הזה, אבל גם זה יגיע מן הסתם.

לימור לבנת: אנחנו הולכים לכל המהלכים הללו, ואנחנו עושים כאן עבודה באמת סיזיפית שאף משרד לא עושה כמותה, כדי לפגוע כמה שפחות בתוכניות, בתלמידים בשטח, ולנסות לתת את חלקנו בעניין הזה במקומות שבהם אנחנו חושבים שאפשר לייעל.

לימור לבנת: כמובן שכל שאלה שתישאל בנושא הארגון מחדש, אנחנו נשמח מאוד להשיב ולענות עליה.

לימור לבנת: אדוני היושב ראש, אני הייתי מציעה שאתם תמקדו אותנו בנושאים שיותר מעניינים אתכם.

לימור לבנת: אני רק אבקש מרונית תירוש וממאיר קראוס להתייחס לפרסום שהיה הבוקר בעניין דו"ח שושני, פרסום שהוא לא אחראי משום שהוא אינו מתבסס על הנתונים הנכונים שיהיו על פי דו"ח שושני.

לימור לבנת: רונית, בבקשה.

4400: בוקר טוב, ראשית אני רוצה לומר שהמהלך הזה הביא למערכת תוספת של 80 אלף שעות מצידו של האוצר.

4400: זה דבר שלא צריך להקל בו ראש בימים כה קשים כאשר רק מקצצים בנו.

4400: אני אתייחס עכשיו לכתבה בעיתון "הארץ".

4400: קודם כל, אני מצטערת שראלי סער טרחה כל כך הרבה ולא שאלה אותנו.

4400: היא לקחה את החוברת שהמשרד מוציא, היישובים בראי הסטטיסטיקה שעובדת על נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, והיא חישבה את החישובים.

4400: אלא מה?

4400: היא שכחה שאנחנו בנינו מדד חדש.

4400: אגב, היכו בנו במדד הזה ואמרו שהכנסנו בו עוד שני פרמטרים: האחד, הכנסה של האב, והפרמטר הנוסף זה נושא עלייה.

4400: אני זוכרת שבזמנו כעסו משום שאמרו שנושא העלייה יפגע במגזר הערבי.

4400: אני שמחה לבשר ולהודיע שהמרוויחים הגדולים ביותר מכל המהלך זה המגזר הערבי, למרות שהכנסנו את מדד העלייה.

מוחמד ברכה: הם נמצאים במקום נמוך בלאו הכי.

מוחמד ברכה: זה עדיין לא מטפס אפילו קרוב לממוצע.

אילן שלגי: השיפור היחסי הוא הרבה יותר משמעותי במגזר הזה.

4400: אני חיה הרבה שנים בתוך המערכת בתסכול מתמשך, לא משום שהמערכת לא נותנת מספיק לפריפריות ולשכונות החלשות ביישובים הגדולים, אלא משום שאני יודע שהמשרד כן נותן אבל משהו לא עובד.

4400: נותנים המון.

4400: כבר כמה חודשים אני מבקשת שייאגמו לי את סך המשאבים שניתנים לפריפריה ולשכונות מצוקה כדי לבוא פעם אחת עם נתון ולומר: רבותיי, זה מה שהמערכת נותנת.

4400: לא הצלחתי, כי אנחנו נותנים כל כך הרבה וכל כך קשה לאתר את זה כי כל יחידה במשרד נותנת את חלקה והיא לא מתואמת עם השני.

4400: למרות מה שאנחנו נותנים, משהו לא עובד, הפערים לא מצטמצמים בהיקפים שהייתי מצפה לאור התשומות שהמשרד נותן במשך שנים, לאו דווקא בקדנציה הזו.

4400: לכן, אני שמחתי שהשיטה הזו מתייחסת באופן דיפרנציאלי לצרכים של הילדים.

4400: כלומר, ילדים עם צרכים גדולים, דהיינו שהם נמצאים נמוך על פי מדד שאנחנו בדקנו, המדד החדש שלנו, יקבלו את המקסימום, וכרגע המקסימום הוא שעתיים.

4400: אלה שהם לכאורה לא צריכים את הסיוע של המדינה, כלומר המשפחות המבוססות, יקבלו את המינימום שכרגע עומד על 1.25 שעות.

4400: קודם כל, אני כופרת בנתונים שהכתבת נתנה, ומאיר קראוס ממש ייתן דוגמאות של ישובים שהיא ציינה, מה הם באמת מקבלים על פי המדד החדש.

4400: בעמוד הראשון של הכתבה יש שתי אמירות שאני ממש כופרת בהן.

4400: האחת אומרת כך: "בתי ספר בדרום תל-אביב עומדים בסכנת סגירה, אבל בצפון העיר יקבלו תוספת".

4400: קודם כל זה לא נכון, כי כבר הסברתי שהמדד הוא אחר.

4400: אבל מעבר לכך אני רוצה לציין שיש בתל-אביב בתי ספר שנסגרים, לא עומדים בפני סכנה של סגירה, אלא נסגרים.

4400: אני אישית יודעת שגם בית ספר "הס" שאני מכירה מקרוב כי אני בוגרת בית הספר הזה ואני מצטערת שהוא נסגר, וגם בית ספר "החייל" נסגר.

4400: שני בתי הספר נסגרים בכלל לא בגלל שיטות תקצוב, אלא בגלל שאין שם ילדים, האוכלוסייה הזדקנה.

4400: ראש העיר החליט על זה וגיבינו את ההחלטה שלו, כי אין סיבה להחזיק בית ספר עם 15 ילד בכיתה.

4400: זה דבר אחד שהוא פשוט מטעה את הקוראים כשכורכים דבר בדבר.

4400: הדבר השני הוא חמור פי כמה, ולראלי סער אפשר לסלוח היא בכל זאת לא פרופ' באוניברסיטה.

4400: אבל לעומת זאת, המדענית לשעבר שלנו הפרופ' מברך שניהלתי איתה שיחה, פשוט מפתיעה אותי בפרשנויות שלה.

4400: היא כותבת דבר כזה, שבסך הכל העשירונים הנמוכים יקבלו תוספת של 60%.

4400: אבל מה?

4400: היא אומרת כך: המשפחות או התלמידים מהמעמד הגבוה, המבוסס, הם בדרך כלל לומדים בכיתות גדולות.

4400: כלומר, אם אתם נותנים לילד ברמת אביב ג' לצורך העניין, 1.25 שעות, והכיתות האלה הן בדרך כלל כיתות מלאות של 40 ילד, אז תעשו חישוב 1.25 X 40.

4400: זה יוצא משהו כמו 50 שעות.

4400: לעומת זאת, יושבים בפריפריה ילדים בכיתות קטנות.

4400: אם תיקחו ילד בפריפריה שמקבל שעתיים והוא יושב בכיתה של עשרים ילד, אז 2 שעות X 20 זה נותן 40 שעות.

4400: מה יצא?

4400: שהכיתה של הילד בפריפריה עומדים לרשותה 40 שעות, לעומת ילדים ברמת אביב שלומדים 50 שעות.

4400: אני אמרתי, בואי אני אעשה איתך שיטה אחרת.

4400: כל הילדים המבוססים לומדים בכיתות אדומות, והילדים בפריפריה לומדים בכיתות לבנות.

4400: אני יכולה להסיק מסקנה שכל מי שלומד בכיתה אדומה מקבל יותר שעות מילדים שלומדים בכיתה לבנה.

4400: אני רוצה לשאול, איך כורכים מין בשאינו מינו.

4400: שנית, אני גם אומרת יותר מזה.

4400: הילדים בכיתות המבוססות שיושבים גם בכיתות גדולות, בסופו של דבר המנהל לוקח את השעות ומחלק אותן לשתי קבוצות, ואז יוצא שממילא יושבים 20 ילד עם 25 שעות, לעומת ה-20 ילד של הפריפריה שיושבים עם 40 שעות.

4400: איך אפשר לכרוך דבר אחד בשני כשדבר אחד לא קשור לשני.

4400: אז מה אם המבוססים יושבים בכיתות גדולות?

4400: האם המסקנה צריכה להיות שמי שיושב בכיתות גדולות מקבל תוספת שעות?

4400: בעיניי, זו ממש פרשנות מאוד מוזרה ותמוהה.

4400: אני הבאתי את זה כי זה ממש בעמוד הראשון ובפתיח.

4400: מאיר קראוס יעמוד על הדוגמאות הספציפיות של שם היישוב אל מול סך התקציב שהוא מקבל.

אילן שלגי: מאיר, בבקשה.

מאיר קראוס: אדוני היושב ראש, השרה, ברשותכם אני אומר מילת הקדמה על העקרונות.

מאיר קראוס: יש כאן הכרעה בארבע סוגיות ערכיות.

מאיר קראוס: הסוגיה הראשונה היא תקן לתלמיד.

מאיר קראוס: בעבר חולק תקן בסיסי לכיתה ואחר כך באו סלים שונים וחולקו על פי אמות מידה ושיקולי דעת כאלו ואחרים, מה שיצר חוסר שוויון.

מאיר קראוס: קובע השינוי שתקצוב בתי הספר יהיה אך ורק לפי מספר הילדים וההרכב הסוציו אקונומי שלו.

מאיר קראוס: התקן הוא לתלמיד.

מאיר קראוס: הסוגייה השנייה היא שהוא שוויוני.

מאיר קראוס: צריך לומר את האמת, בעבר היו מדדי טיפוח שונים לאוכלוסיות שונות במדינת ישראל.

מאיר קראוס: היום כל ילדי ישראל ימדדו על פי אותו סרגל.

מאיר קראוס: הדבר השלישי הוא אמירה חברתית מאוד ברורה שהתקן יהיה דיפרנציאלי.

מאיר קראוס: זאת אומרת על פי המדד האחיד שכל ילדי ישראל ימדדו, כל ילד ישויך ברמה האישית לעשירון, ויתוקצב לפי מפתח תקצוב.

מאיר קראוס: עשירון עליון יביא לבית הספר שעה ורבע, ועשירון תחתון יביא שעתיים.

מאיר קראוס: כמובן, כולם בפריסה בין שעה ורבע לשעתיים.

מאיר קראוס: הנקודה הרביעית שהיא כמובן חשובה ברמה הפדגוגית, תנאי הכרחי לתקצוב זה כמובן קיום תוכנית הליבה שמשרד החינוך פרסם לאחרונה.

מאיר קראוס: אם אני לוקח את ארבעת הערכים הללו, המשמעות היישומית שלהם, שאחרי שמדדנו את כל ילדי ישראל בחינוך היסודי, אנחנו מדברים על 760 אלף ילד, אנחנו סדרנו אותם בעשירונים ושייכנו תקציב לפי מפתח תקצוב לכל ילד, ובסוף בית הספר יקבל 500 שעות, כי איציק הביא שעה וחצי, ושולה הביאה שעה ורבע, ויוסי הביא שעה ושלושת רבעי.

מאיר קראוס: כל זה עולה לכדי תקציב בית הספר.

מאיר קראוס: כלומר, 500 שעות.

מאיר קראוס: כשאני מסתכל על רשימת הרשויות שמונה כאן הכתבת, מתוך עשר רשויות שיפסידו שעות בהיקף נרחב, בשבע מן הרשויות אני מוכרח לומר שהיא רחוקה מאוד מהמציאות.

מאיר קראוס: למשל, קריית שמונה.

מאיר קראוס: המדד הוא מדד אישי לילד, אבל אם אני בוחן ממוצע עשירוני הילדים בקריית שמונה הוא 9.5 מתוך 10.

מאיר קראוס: זאת אומרת, מ-1 עד 10, 1 זה העליון ו-10 זה התחתון, ממוצע ילדי קריית שמונה הוא 9.5.

מאיר קראוס: קריית שמונה לא תפסיד שעות כתוצאה מהשינוי.

מאיר קראוס: אם אני אקח את מעלות תרשיחא, ממוצע עשירוני הילדים במעלות תרשיחא הוא 9, למעלות תהיה תוספת של 8.5% מתקציב השעות, היא תרוויח.

מאיר קראוס: זה סדר גודל של 270 שעות.

מאיר קראוס: כך גם ערד, בני-ברק, בית שאן, אלו מקומות שמרוויחים שעות כתוצאה מהשינוי.

מאיר קראוס: אני צריך פה לציין שתהיינה רשויות שתפסדנה שעות.

מאיר קראוס: אני רוצה להסביר כיצד זה בא לעולם.

מאיר קראוס: מפתח התקצוב מתחיל משעה ורבע ומסתיים בשעתיים ויש מקומות בארץ שהיו בשלוש או ארבע שעות לילד בממוצע.

מאיר קראוס: מדינת ישראל אומרת: זה התקציב שאני יכולה להעמיד, אגב כפי שהזכירה המנכ"לית, אחרי תוספת שאנחנו מקווים שתגיע ל-100 אלף שעות, האוצר התחייב עד היום ל-80 ונתן לתשס"ד כבר 25 אלף שעות, אחרי התוספת הזו אנחנו יכולים למתוח את מפתח התקצוב מ-1.25 עד 2 שעות.

מאיר קראוס: אנחנו מאוד נשמח אם תימצא הדרך להגדיל את תקציב השעות של משרד החינוך ולפרוס יותר את מפתח התקצוב להיקפים שיאפשרו צמצום פערים באופן עמוק יותר.

מאיר קראוס: דה עקא, בהיקף התקציב הנוכחי זו פריסת המפתח האפשרית, וכפי שאמרתי מי שהיה לו שלוש או ארבע שעות לילד, יצטרך במהלך חמש שנים לרדת לשעתיים, והזכירה המנכ"לית שגם את ההפחתה אנחנו עושים בהדרגה.

מאיר קראוס: היקף ההפחתה בשנה הבאה לא יעלה על 6% לבית ספר.

לימור לבנת: מאיר, האם אתה יכול לחדד את הדברים לגבי מה שפורסם הבוקר?

לימור לבנת: נתת דוגמא של קריית שמונה.

לימור לבנת: יש כאן טענה כאילו קריית שמונה תפסיד.

מאיר קראוס: האשכול החברתי כלכלי שהיא מציינת לגבי קריית שמונה הוא 5, במדד שלנו ממוצע עשירוני הילדים הוא 9.5 מתוך 10.

מאיר קראוס: קריית שמונה איננה מפסידה שעות.

מאיר קראוס: מעלות מרוויחה 270 שעות.

מאיר קראוס: ערד מרוויחה 288 שעות, בית שאן מרוויחה 125 שעות.

מאיר קראוס: מקומות כמו לוד אכן יורדים בשעות.

מאיר קראוס: בלוד יש היקף של שעות ממוצע לתלמיד גבוה והרבה מעל שעתיים, והם יצטרכו לרדת בשעות כי זה המקסימום שקבעה המדינה לעשירון התחתון.

מאיר קראוס: אבל אני אומר, בשבע מתוך הרשויות הללו יהיה רווח של שעות ולא הפסד, בניגוד לאמור בכתבה.

מאיר קראוס: אגב, אתמול היא פנתה לתגובה ואני אמרתי לה שהמדד שהיא משתמשת בו איננו נכון, אבל כנראה שהכתבה כבר הייתה מוכנה ואי אפשר היה להחריב את המגדל לתלפיות.

מאיר קראוס: אני רוצה להעיר עוד הערה שהיא חשובה מאוד באשר לילדי עובדי זרים.

מאיר קראוס: בכלל, אם עוסקים בשוויון אז שוויון.

מאיר קראוס: כל מי שנכנס לארץ גם אם הוא לא נכנס על פי חוק השבות אלא על פי כל הגדרה אחרת, יקבל את הרכיב במדד שאנחנו קוראים לו בחוזר המנכ"לית "הגעה לארץ".

מאיר קראוס: בבתי ספר שיש בהם ריכוז גבוה של ילדי עובדים זרים, אנחנו מטפלים טיפול פרטני בנתונים.

מאיר קראוס: בין היתר, כי יש קושי להשיג את הנתונים הללו, הם אינם פומביים.

מאיר קראוס: אנחנו עושים טיפול דיסקרטי ופרטני, והראייה היא בית ספר "ביאליק" שהוא בית הספר העמוס ביותר בילדי עובדים זרים.

מאיר קראוס: אפשר לבדוק עם מנהלת בית הספר.

אילן שלגי: המנהלת הודיעה לי שעומדים לסגור את בית הספר.

אילן שלגי: האם אתם יודעים מזה?

מאיר קראוס: מנהלת בית ספר "ביאליק" מדברת איתי פעמיים בשבוע.

מאיר קראוס: טיפלנו פרטנית בכל ילד וילד.

4400: זו השיטה שלה כל שנה.

4400: אנחנו נדאג שהיא לא תיפגע בכלל.

4400: בחוסר צניעות אני אומר שאני הייתי הסניגור של בית הספר כי אני מכירה אותו לפניי ולפנים.

4400: אנחנו תמיד ניתן לבית ספר "ביאליק" בשונה מכל המדדים האחרים משום הניידות הקיימת במהלך השנה.

4400: פעם הילד נמצא, פעם ההורים שחט נוטשים והוא לכאורה צריך ללכת עם השעות.

4400: לכן, אנחנו נדאג שתהיה יציבות, בית הספר תמיד יזכה לשתי כיתות בשכבת גיל.

4400: אני אומרת לך שאני עושה את זה בניגוד למה שעשו במשך שנים עם בית ספר "ביאליק".

4400: פשוט מיררו להם את החיים.

4400: אני מציעה שהיא תסיר דאגה מליבה.

אילן שלגי: את אומרת שלא סוגרים את בית הספר.

אילן שלגי: כנראה זו כוונה של העירייה.

4400: העירייה זה סיפור אחר, ואני לא מכירה את הסיפור.

אילן שלגי: היא לא דיברה איתי, מישהו פנה בשמה.

4400: המשרד ישמור על בית הספר אלא אם כן העירייה תחליט על שינויים.

4400: אני יודעת שלראש העיר היו מחשבות שהוא ירוויח יותר אם הוא יבנה שם מגרש חנייה.

4400: אבל, אין לי מושג מה עלה בראשו.

4400: אנחנו נשמור על בית הספר כל עוד הוא קיים.

אילן שלגי: תבדקי כיצד ניתן לשמור עליו כדי שלא יתברר שפתאום אין מוסד.

מאיר קראוס: ברמת המדינה, יש לנו בתי ספר מרוויחים ובתי ספר מפסידים, זאת אומרת, בתי הספר לעומת מצבם הנוכחי מי יעלה ומי ירד, כמו ביום הכיפורים.

מאיר קראוס: היקף השעות שבתי הספר המרוויחים ירוויחו עולה לכדי 140 אלף שעות.

מאיר קראוס: היקף השעות שבתי הספר המפסידים יפסידו מגיע לכדי 40 אלף שעות.

מאיר קראוס: זה הפער של 100 אלף השעות שצריך להוסיף למערכת.

מאיר קראוס: הנתון האחרון הוא שמתוך 100 אלף שעות תוספת למערכת, 70 אלף שעות ילכו לבתי הספר הערביים.

אילן שלגי: תודה.

אילן שלגי: שמענו סקירה ארוכה ומפורטת מהשרה, מהמנכ"לית וממאיר קראוס, כשהנושא הראשון שעלה הוא נושא המדיניות והשינויים במערכת, והנושא השני הוא רה-ארגון והקיצוצים.

אילן שלגי: ב-40 דקות הבאות אנחנו נשתדל לשאול שאלות ואחר כך השרה והצוות ישיבו לשאלות.

אילן שלגי: הישיבה תסתיים בשעה 12:10.

אילן שלגי: אם יהיה צורך בעוד ישיבה אנחנו נמשיך.

אילן שלגי: אנחנו בוודאי נייחד ישיבות נפרדות לקטעים מהדיון כמו: דו"ח שושני, תוכנית הליבה, בינוי.

אילן שלגי: החינוך הוא כל כך חשוב לכולנו, וחלק כל כך גדול מתקציב המדינה מופנה לחינוך.

אילן שלגי: אבל, בדרך כלל אנחנו לא שבעי רצון מהפירות.

אילן שלגי: זה גם מתוך השאיפה של כולם להשיג ולהגיע ליותר.

אילן שלגי: כל אחד מכיר את הסיפור האישי שלו או את התופעות שבהן הוא נתקל, ואני לא מתייחס כרגע דווקא לאנשי ציבור.

אילן שלגי: אנחנו גם יודעים שההשקעה בחינוך היא תמיד ארוכת טווח.

אילן שלגי: השרה דיברה על ירושה קשה וברור לי ששרי חינוך קודמים התמודדו עם ירושות ועם דברים אחרים שצמחו במערכת בין אם זה נגרם מסיבות היסטוריות או פוליטיות.

אילן שלגי: כפי שגם מבוטא פה במסמך הרקע שקיבלנו ממרכז המחקר והמידע, המערכת היא גדולה מאוד ומסורבלת ולא תמיד יש תיאומים, ואפילו המנכ"לית רמזה על כך.

אילן שלגי: אני בהחלט מברך על המאמצים שנעשים לגבי שינויים, אני יודע שהם נעשים.

אילן שלגי: יחד עם זה, חשוב ולגיטימי שתהייה עין בוחנת גם של ועדת הכנסת וגם של הציבור.

אילן שלגי: ההשקעה הכספית היא כל כך גדולה וכל כך חשובה, היא ארוכת טווח, וכל דבר שאולי נעשה בטעות או לא בצורה הנכונה ביותר, גם לו תהיה השפעה ארוכת טווחה.

אילן שלגי: לכן, תפקידנו הוא להיות בתמונה ולנסות לסייע.

אילן שלגי: אני מסכים עם השרה בזה שכל מי שנפגע מהקיצוצים צועק.

אילן שלגי: זה לא משום שאדם מאבד את משרתו ואת מעמדו באופן אישי, אלא משום שהאדם שצועק הוא זה שמכיר את הנושא והוא יודע כמה הוא חשוב.

אילן שלגי: לדעתו, אלה שמחליטים ומניפים את הגרזן בלית ברירה לא תמיד שקלו נכון וראו את כל התמונה.

אילן שלגי: גם אלינו לוועדה כאן מגיעות כל הזמן פניות ולחצים ואנשים לא מבינים מדוע אנחנו לא מוכנים לקחת את הנושא שלהם ולהקדיש לו את כל זממנו, ולצאת למאבק כדי לסייע להם ויהי מה.

אילן שלגי: רשות הדיבור עכשיו היא לחבר הכנסת יוסי שריד שר החינוך לשעבר, ואחריו ידבר חבר הכנסת משולם נהרי סגן שר החינוך לשעבר.

יוסי שריד: אדוני היושב ראש, תודה.

יוסי שריד: אני קצת נבוך בדיון הזה כי כאשר אני שומע את שרת החינוך אני מגיע למסקנה שמתחוללים פלאים.

יוסי שריד: אני אומר שמתחוללים פלאים במובן הזה שכל הזמן מקצצים והמערכת רק מתרחבת.

יוסי שריד: זה פלא, זה בור שמתמלא מחולייתו.

יוסי שריד: זה פלא אפילו בפיזיקה.

יוסי שריד: זאת אומרת, קיצוצים על ימין ועל שמאל.

יוסי שריד: מי שמנתח כהלכה את תקציב משרד החינוך שיש בו גם 91% משכורות, ובוחן את 11 הקיצוצים שהיו בשנתיים האחרונות, לא כל כך מסוגל להבין איך מתוך הקיצוץ יש כל הזמן רק הרחבות.

יוסי שריד: יש בזה משהו שמעורר השתאות.

יוסי שריד: עוד לפני שאני ניגש לניתוח הזה אני רוצה לומר משהו על דו"ח שושני.

יוסי שריד: קודם כל יש לי בקשה ממך מאיר, בטובך.

יוסי שריד: אין לי דעה בעניין זה כי לא יכולה להיות דעה.

יוסי שריד: השאלה היא האם זה מוסיף למקומות שראויים לתוספת או לא מוסיף.

יוסי שריד: מכיוון שבעניין זה יש תמימות דעים למי צריך להוסיף וממי צריך לגרוע, אז צריך לקבל נתונים אפילו לא על בסיס עירוני, אלא על בסיס של בתי ספר, ואם אפשר שהוועדה תקבל את זה, או האם אני יכול לקבל בימים הקרובים כדי לגבש את דעתי.

יוסי שריד: ראלי סער יכולה לטעות בחשבון, אני לא אחראי לחשבון שלה, אבל כפי שהזכירה המנכ"לית יש פה חוות דעת של זמירה מברך המדענית הראשית של משרד החינוך לשעבר שעזבה לפני כמה חודשים.

יוסי שריד: היא בקיאה בנושאים האלה באופן יחסי יותר מאחרים משום שהיא ישבה על מדוכת המספרים במשך הרבה מאוד שנים, ולכן אי אפשר לומר שהיא איננה בקיאה במספרים.

יוסי שריד: יש פה חוות דעת שלה ויש פה גם איזה ציטוט של שושני בעצמו.

יוסי שריד: שושני בעצמו אומר: נכון, בתי ספר קטנים באופן יחסי, הם בדרך כלל אלה שבפריפריה.

יוסי שריד: הם באמת יכולים אולי ללקות.

יוסי שריד: הוא אומר: אבל, אני בכלל נגד בתי הספר הקטנים ולכן אני חושב שהם צריכים להיסגר.

יוסי שריד: לא בהכרח נכון שבית ספר קטן הוא בהכרח בית ספר אידיאלי בגלל ההרגשה הטובה, הרגשת המשפחתיות כולם מכירים את כולם.

יוסי שריד: בית ספר גדול מידיי הוא לא טוב, בית ספר קטן מידיי הוא לא טוב, ונראה שבית הספר האופטימלי הוא אי שם באמצע.

משולם נהרי: גם אתה היית בעד סגירת בתי ספר קטנים.

יוסי שריד: יש בכל זאת גם עניין כלכלי.

יוסי שריד: אבל, ברגע שאומרים לך גם שמבחינה פדגוגית בית הספר הקטן הוא רע לתלמידים אז מה צריך להסיק מזה?

יוסי שריד: שאתה צריך להיות בעד בית ספר קטן?

יוסי שריד: אתה צריך להיות נגד בית ספר קטן.

יוסי שריד: האם אפשר לקבל את זה גם בגלל זה שהכתבה מתמקדת בזה וגם בגלל זה שתל-אביב היא עיר מאוד מאוד מקוטבת.

יוסי שריד: אני הייתי מאוד מעריך לו הייתי יכול לקבל רשימה של כל בתי הספר בתל-אביב, אנחנו מכירים אותם אחד לאחד, מי עולה ומי יורד, מי מקבל ומי מוותר.

אילן שלגי: אני הייתי רוצה, ואני מניח שאתה תסכים חבר הכנסת יוסי שריד, שנקיים דיון בנושא דו"ח שושני ונזמין גם את ד"ר שושני ואת כל מי שנוגע לנושא.

אילן שלגי: נקיים את הישיבה הזו עוד בחודש יולי.

יוסי שריד: אני מסכים איתך לחלוטין ואני מסכים בהתלהבות.

יוסי שריד: יש לי רק נטייה מוזרה שכזו שאני אוהב לקיים דיונים כאלו על סמך נתונים.

אילן שלגי: אנחנו מבקשים שהנתונים יועברו לוועדה תוך עשרה ימים והם יגיעו לכל חברי הוועדה.

אילן שלגי: אנחנו נקיים דיון בחודש יולי.

יוסי שריד: אני רוצה להתייחס עכשיו לדו"ח שושני.

יוסי שריד: דו"ח שושני לא יכול להתממש גם אם הוא טוב.

יוסי שריד: בהסכם קואליציוני שנחתם בין המפד"ל לבין ראש הממשלה כתוב - - -

אילן שלגי: יש מגזר שלא ייפגע.

אילן שלגי: ‎יוסי שריד: זה מבטל את כל העניין, זה לא עניין שיש מגזר שלא ייפגע.

אילן שלגי: ברגע שיש יוצא דופן אין דופן במקרים האלה, זה ברור לגמרי.

אילן שלגי: בסעיף מס' 16 בהסכם הקואליציוני כתוב: "דו"ח שושני ייושם בדרך שבה לא תהיה פגיעה בחינוך הממלכתי דתי וכמות השעות שמוקצות לו לא יפחתו לעומת מצבו לפני יישום הדו"ח, וכן לא ייסגר בית ספר ממלכתי דתי יחידי ביישוב", שזה סוגייה קצת אחרת.

אילן שלגי: לגבי הממלכתי דתי אין שום הגבלה, זה מחוץ לתחום.

אילן שלגי: אם תוסיף להם שעות, אני מניח שהם יקבלו.

אילן שלגי: פה כתוב שאסור שיפחתו השעות.

אילן שלגי: אבל, יבואו אחרים ויגידו מה שחל לגבי הממלכתי דתי חל גם עלינו.

אילן שלגי: אגב, הם ילכו לבג"ץ ויזכו לבטח, כי זו ממש אפליה בוטה על פניה.

אילן שלגי: זה הסכם בעניין שהוא לא ראוי בכלל להסכם קואליציוני.

אילן שלגי: יותר מזה, מאותו רגע ואילך לא רק זרמים אחרים יבואו, אלא פג התוקף המוסרי של כל העניין, משום שאם בכוח פוליטי ששמור למישהו לטובתו או לרעתו, כנראה שבמקרה הזה לטובתו, ברגע נתון הוא יכול להיחלץ מהגזירה הזו, כבר אי אפשר להחיל את זה על אף אחד אחר.

אילן שלגי: הרי זה ברור לגמרי.

אילן שלגי: יש סוגים שונים, האם יחילו את זה על חלק מהמערכת?

אילן שלגי: העיוותים יהיו, ובזה מאיר אתה לא אשם.

אילן שלגי: אתה לא חתמת על ההסכם הזה.

אילן שלגי: מרגע ששרת החינוך הסכימה שיהיה סעיף כזה בהסכם הקואליציוני בטל דו"ח שושני, טוב או רע את זה נראה לפי הנתונים, בטל דו"ח שושני מעיקרו.

אילן שלגי: החלה סלקטיבית של דו"ח שושני לא תעמוד בשום מבחן.

אילן שלגי: היא לא תעמוד במבחן שלנו על פי הגישה הערכית הבסיסית שלנו והיא גם לא תעמוד במבחן משפטי.

אילן שלגי: זה ברור לגמרי.

לימור לבנת: אני שומרת לעצמי את הזכות להגיב.

לימור לבנת: הדברים אינם נכונים כמובן ואני אגיב על זה לאחר מכן.

יוסי שריד: כן, כן בוודאי, הם רק כתובים שחור על גבי לבן.

לימור לבנת: זה בערך כמו הכתבה של ראלי סער.

לימור לבנת: הכל בסדר, רק העובדות לא נכונות.

יוסי שריד: אם מה שראלי סער כתבה הוא לא נכון באותה מידה שמה שאני אומר הוא לא נכון, אז אני מבין שמה שכתבה ראלי סער הוא מדויק לחלוטין.

יוסי שריד: זאת אומרת, אם כך אז זה מדויק.

יוסי שריד: אני חשבתי שיכול להיות שבאמת היא אולי עשתה טעות.

יוסי שריד: מה שכתוב פה הוא משפט פשוט בעברית, הוא מנוסח די טוב.

יוסי שריד: אני אקריא את זה עוד הפעם ליתר ביטחון, אולי אני לא הבנתי: "דו"ח שושני ייושם בדרך שבה לא תהיה פגיעה בחינוך הממלכתי דתי", לא כתוב פה פגיעה בחינוך, "וכמות השעות שמוקצות לו לא יופחתו לעומת מצבו לפני יישום הדו"ח".

יוסי שריד: זאת אומרת, אפשר רק להוסיף שעות.

לימור לבנת: יוסי, הבעיה אצלך היא לא בקריאה, אלא בהבנת הנקרא.

לימור לבנת: אני מייד אסביר את הדברים.

יוסי שריד: בהבנת הנקרא אני מוכן להתחרות.

יוסי שריד: בעובדות ובנתונים אני לא יכול להתחרות.

יוסי שריד: יכול להיות שמר קראוס צודק.

יוסי שריד: אני אמרתי שאני לא כל כך מבין איך מתוך הקיצוצים נולדת הרחבה ונולד תגבור והעצמה, ואני גם מוכרח לומר שאני התבלבלתי לחלוטין בחשבון.

יוסי שריד: אני כבר לא יודע האם מוסיפים שעות או גורעים שעות.

יוסי שריד: הרי בסך הכל זה הולך לאותה קופה, שעה זה שעה, זה לא הופך להיות דבר אחר.

יוסי שריד: השעה לא עוברת ממצב צבירה אחד למצב צבירה שני.

יוסי שריד: אני כבר איבדתי לחלוטין את החשבון, האם מוסיפים שעות כפי שנאמר כאן, או שגורעים שעות.

יוסי שריד: הקיצוץ האחרון הוא קיצוץ של מה בכך, זה 100 מיליון שקל, כאשר אני מבין ש-11 הקיצוצים מגיעים כבר לידי שיעור של שני מיליארד פחות או יותר.

יוסי שריד: אני אתן דוגמא אחת.

יוסי שריד: בשעות הוראה אני רואה קיצוץ, 96 אלף שעות הוראה.

יוסי שריד: לפני כן יש קיצוץ בבתי ספר יסודיים שהוא יותר קטן, 5,000 שעות הוראה.

יוסי שריד: בערך למעלה מ-100 אלף שעות.

יוסי שריד: אני לא יודע האם אלו 100 אלף השעות שאתה מדבר עליהן, שהן כבר אינן, או שאלו 100 אלף שעות אחרות?

יוסי שריד: אני כבר לא מבין את החשבון הכללי.

לימור לבנת: יוסי, לאילו 100 אלף שעות התייחסת?

יוסי שריד: בעמ' השני של משרד החינוך התרבות והספורט, מינהל כלכלה ותקציבים כתוב: שעות הוראה יסודי, חטיבת ביניים וחטיבה עליונה, חינוך רשמי, מוכר ופטור – סה"כ 96 אלף שעות הוראה.

יוסי שריד: אחרי זה יש ויתור של ארגוני המורים של 60 מיליון.

משה שגיא: זה לפני ההחזר של שושני.

יוסי שריד: מה זה משנה אם זה לפני או אחרי.

לימור לבנת: זה משנה כי בסוף יש שורה אחרונה.

יוסי שריד: זה לא משנה.

יוסי שריד: אולי אפשר לקבל את התמונה כדי שנדע האם הדברים הם בעלייה או בירידה, האם באמת יש העצמה ותגבור כפי שמספרים לנו.

יוסי שריד: העניין הבא הוא נושא זהירות בדרכים.

יוסי שריד: מצב התאונות הוא בכי רע, ויש האומרים שזה גרוע אפילו מהפיגועים, אמרתי באחת ההזדמנויות אמרתי שכיוון שלא תמיד יש לנו מה לומר כאשר אנחנו מתראיינים בתקשורת, לא תמיד יש לנו הצעות טובות ונכונות ומהירות, לכן אנחנו תמיד אומרים שזה עניין לחינוך.

אילן שלגי: בשבוע הבה יהיה פה דיון בנושא החינוך לזהירות בדרכים.

יוסי שריד: אדוני היושב ראש, הדיונים שלך מחממים את ליבי.

יוסי שריד: חוץ מהדיונים יש גם מצב.

יוסי שריד: אבל, אי אפשר בנשימה אחת לדבר גבוהה גבוהה על כך שזו רעה חולה ומכת מדינה, ומן הצד השני ממש למחוק את כל העניין כולו כאילו מדובר בנושא בטל.

יוסי שריד: הרי זה לא מתקבל על הדעת, כאשר הכל תלוי בחינוך, אין תרופה אחרת.

יוסי שריד: אי אפשר לקבל באופן רציני אמירות שדואגים לשכבות החלשות או לציבורים המוחלשים, כך צריך לומר כי הם הרי לא חלשים על פי טיבם, אלא הם מוחלשים, כאשר רואים קיצוץ של 86% בתקציב להצטיידות מעבדות, קיצוץ של 40% -יושבתו בבתי הספר חלק מהמחשבים.

יוסי שריד: אגב, האם אפשר לבקש מהמנכ"לית להסביר מה פירוש הביטוי הספרותי הזה "חלק מהמחשבים".

יוסי שריד: זאת אומרת, איזה חלק זה מהמחשבים?

יוסי שריד: לפי הערכתי, יכול להיות שאני טועה והלוואי שאתבדה, בעצם מדובר על השבתת המחשבים, כי למחשבים יש טבע מגונה שכזה שהם מתקלקלים.

יוסי שריד: אם זה יוצא מכלל תקציב ואין תיקונים זה אומר שתהיה השבתה, אלא אם כן בית ספר יכול להרשות לעצמו לתקן, ואנחנו יודעים מי הם בתי הספר שיכולים להרשות זאת לעצמם.

יוסי שריד: בדרך כלל אלו בתי הספר החזקים.

יוסי שריד: כשאנחנו נדע מה זה "חלק" תהיה לנו עוד סיבה לשחור בעיניים כי למעשה משביתים את המחשבים.

יוסי שריד: ודרך אגב, אחר כך תהיה גם בעיה עם מתמטיקה.

יוסי שריד: יש עוד סעיף והוא ביטול הכשרת מדריכים ומגשרים לאתיופים.

יוסי שריד: האם יש תלמידים יותר חלשים מהתלמידים האתיופים?

יוסי שריד: אנחנו יודעים מה זה המגשרים לאתיופים.

יוסי שריד: זה היה באמת דבר חשוב.

יוסי שריד: אי אפשר לדבר בנשימה אחת על דאגה והרחבה והעצמה וכו', ואחר כך רואים את המספרים וזה הכל עומד בסתירה.

יוסי שריד: איך הפלא הזה מתרחש?

יוסי שריד: אבל, כנראה שפלאים זה פלאים.

יוסי שריד: אל תחקור במופלא ממך.

יוסי שריד: איך כל הדברים האלה מתיישבים יחד?

אילן שלגי: השרה מבקשת להתייחס כרגע לדו"ח שושני.

לימור לבנת: אני רוצה להתייחס לנקודה הזו כי יכולה להיות כאן באמת אי הבנה מצד חלק מהמשתתפים בישיבה, לרבות חברי הכנסת.

לימור לבנת: הדברים צריכים להיות ברורים והם קשורים לשאלת חבר הכנסת יוסי שריד, האם הגדילו את השעות או הקטינו את השעות?

לימור לבנת: יישום דו"ח שושני חייב תוספת של 80 אלף שעות לסך השעות, שניתנה על ידי האוצר בהסכם עם האוצר כדי ליישם את דו"ח שושני.

לימור לבנת: התוספת הזו מתפרסת על פני חמש שנים ובשנה הראשונה שבה יוחל דו"ח שושני, שנת הלימודים תשס"ד, התוספת תהיה בגובה של 25 אלף שעות.

לימור לבנת: צריך לזכור שבו זמנית קוצצו שעות בגלל קיצוץ בתקציב.

לימור לבנת: כלומר, בסופו של דבר יש קיצוץ בשעות, אבל השעות לא קוצצו או הקיצוץ המלא לא בוצע בגלל התוספת שקיבלנו של 25 אלף שעות לשושני.

לימור לבנת: העניין הוא קצת מורכב ואני מקווה שהוא לא מורכב מידיי גם להבנה של חבר הכנסת שריד.

לימור לבנת: זה נכון שהוא קצת מורכב.

יוסי שריד: גברתי, אני מציע שלא נעמיד את ה-I.Q שלנו למבחן כי זה יכול להביך אותך.

לימור לבנת: באמת רצוי שלא נעמיד אותו.

אילן שלגי: יוסי, אמרנו שנקיים דיון בנושא הזה, נקדיש לו שעתיים.

לימור לבנת: אני רוצה להבהיר כאן שההסכם הקואליציוני עם המפד"ל קובע אכן שכמות השעות שמוקצות לחינוך הממלכתי דתי לא תפחת, לעומת מצבה לפני יישום הדו"ח, וזה נעשה.

לימור לבנת: ההסכם הזה נחתם לאחר שנעשו סימולציות והוכח שהתוספת של 25 אלף השעות תגרום לכך שבסופו של דבר החינוך הממלכתי הדתי לא יקבל יותר, אבל לא תפחת כמות השעות שלו בגלל התוספת שניתנת.

אבשלום וילן: גברתי השרה, למה היה צריך לכתוב את זה אם זה ממילא לא קורה?

לימור לבנת: אילו לא היינו מקבלים תוספת שעות ליישום דו"ח שושני, בהחלט היה נוצר קיצוץ בשעות של החינוך הממלכתי דתי לפי כל הבדיקות שלנו.

לימור לבנת: מכיוון שקיבלנו מהאוצר תוספת שעות של 80 אלף שעות לחמש שנים, בשנה הראשונה 25 אלף שעות, אין קיצוץ בשעות של החינוך הממלכתי דתי, הם לא יקבלו תוספות.

לימור לבנת: אחרים יקבלו תוספות, והפער יגדל על פני מה שהיה.

לימור לבנת: היחס ישתנה, אבל הם לא יקבלו פחות ממה שקיבלו קודם.

לימור לבנת: אני רוצה להזכיר כאן שהמפד"ל מתנגדת ליישום דו"ח שושני גם היום.

לימור לבנת: זה היה חלק גדול ממסע הבחירות שלהם.

לימור לבנת: זה לא במקרה, זה לא כי הם הולכים להרוויח, אלא דווקא משום שהם חושבים שהם הולכים להפסיד.

לימור לבנת: צריך לדעת עוד דבר.

לימור לבנת: בגלל הקיצוצים במספר השעות שחלו בסך הכל, כי בסך הכל היה קיצוץ ו-25 אלף שעות התוספת בגין דו"ח שושני, החזירו רק חלק.

לימור לבנת: עדיין יש קיצוץ בשעות.

לימור לבנת: בגלל זה כל המערכת כולה תיפגע לרבות החינוך הממלכתי דתי.

לימור לבנת: בעניין הזה אין הבדל, אין להם חסינות מפני קיצוץ רוחבי בכל המערכת.

לימור לבנת: אלא שבגין תוספת השעות הם לא ייפגעו.

לימור לבנת: הטקסט שכתוב כאן אכן נקרא מילה במילה.

לימור לבנת: הם לא ייפגעו בגין דו"ח שושני, אבל במקום שיש קיצוץ רוחבי לרוחב כל המערכת אין לאף אחד חסינות.

לימור לבנת: זה ברור כשמש.

יוסי שריד: אף לא בית ספר אחד של ממלכתי דתי לא ייפגע?

לימור לבנת: אדוני היושב ראש, אני מוותרת על התיאטרליות של חבר הכנסת שריד ואני אענה לגופו של עניין ואני אשמח לענות על כל שאלה לגופו של עניין.

לימור לבנת: הדברים הם אכן מורכבים והם הרבה פעמים מעוררים סימני שאלה ואני מבינה את זה.

לימור לבנת: אני מבינה גם ששואלים שאלות באמת בתום לב ושבאמת רוצים לקבל תשובה, אבל כשעושים הצגה שלמה זה קצת יותר מורכב.

יוסי שריד: זה שוויתרת על התיאטרליות שלי זה לא נורא, אבל אם תוותרי על התיאטרון בכלל זה יהיה רע.

אילן שלגי: חברת הכנסת תמיר, בבקשה.

יולי תמיר: אני רוצה להבין האם זה נכון שכתוצאה מההסכם עם המפד"ל, בתי הספר הקטנים היחידים שיישמרו על מעמדם יהיו בתי הספר הדתיים?

לימור לבנת: אני אקרא במדויק.

לימור לבנת: את המשך הסעיף שקרא קודם חבר הכנסת יוסי שריד.

לימור לבנת: כתוב שכמות השעות המוקצות לא יפחתו לעומת מצבו לפני יישום דו"ח, וכן, "לא ייסגר בית ספר ממלכתי דתי יחידי ביישוב".

לימור לבנת: זה הדבר היחידי וזה חל על כולם, כל זרם שהוא זרם מוכר.

יולי תמיר: גם כך לממלכתי הדתי היו יותר שעות מאשר לממלכתי פר תלמיד, המצב הזה לא יתוקן עכשיו, הוא יישמר.

יולי תמיר: לדברייך, קיצוץ הרוחב יפגע בכולם, אבל כיוון שלא ייושם קיצוץ דו"ח שושני - - -

לימור לבנת: לא נכון, את לא היית כאן כאשר מאיר קראוס הסביר איך בדיוק ייושם דו"ח שושני.

לימור לבנת: למעשה, הפער בין כל מי שקיבל יותר ממה שמגיע לו על פי ההקצאה השוויונית המופיעה והפרמטרים המופיעים בדו"ח שושני, הפער הזה ייושם ויהיה.

לימור לבנת: בתי הספר של החינוך הממלכתי דתי לא יקבלו פחות ממה שהיה להם, אבל אחרים יקבלו יותר בהתאמה למדד הדיפרנציאלי האישי.

לימור לבנת: זה תלוי במצב הסוציו אקונומי שלהם, האם יש שם עולים ובעוד כמה דברים.

יוסי שריד: למה שהם לא יקבלו פחות?

יוסי שריד: אם לא מגיע להם אז לא מגיע להם.

יוסי שריד: למה שאחרים יקבלו פחות?

לימור לבנת: בשביל זה יש תגבור בשעות הוראה כדי שלא יהיה מתחת למינימום המסוים הזה.

יולי תמיר: נדמה לי שבתי הספר הקטנים ככלל יפגעו מדו"ח שושני.

לימור לבנת: זה לא נכון, את לא היית כאן כשהסברנו את הדבר.

לימור לבנת: אני מוכנה להתחיל מההתחלה ולהסביר.

אילן שלגי: חברת הכנסת תמיר, אני גם הודעתי שאנחנו עוד החודש נקיים דיון בנושא דו"ח שושני.

אילן שלגי: חבר הכנסת נהרי, בבקשה.

משולם נהרי: הנושא הראשון הוא נושא הבינוי.

משולם נהרי: אני חושב שיש פה עניין חמור מאין כמוהו.

אילן שלגי: אני אמרתי שאנחנו נקיים דיון בנושא הבינוי.

אילן שלגי: הנושא יהיה על שולחן הזה.

משולם נהרי: בנייה במערכת החינוך היא בנייה רב-שנתית.

משולם נהרי: משרד החינוך מוציא פרוגרמות, מתכנן ומתחיל את שלבי הבנייה.

משולם נהרי: משמעות הקיצוץ היא לא שלא רק שלא ייבנו עוד בתי ספר שזקוקים להם כאוויר לנשימה, אלא ייתכן שפרוייקטים שכבר נמצאים בשלבי בנייה יתקעו וייעצרו.

משולם נהרי: לכן, אני מאוד ממליץ שיתקיים בהקדם דיון מעמיק בכל הנושא הזה עם הגורמים השוני, עם האוצר מאחר והאוצר הוא גורם דומיננטי פה, גם בהסכם עם מפעל הפיס וגם בנושא ה-PFI, וגם בנושא הקיצוץ בבסיס התקציב משרד החינוך

לימור לבנת: וגם בחידוש מבנים, תקציבי פיתוח.

משולם נהרי: הם השפיעו בשלוש דרכים ולכן צריך להביא אותם ולא לעבור לסדר היום.

משולם נהרי: דו"ח שושני מדבר על ועדת יישום שתבדוק את ההמלצות ותגיע למסקנות כיצד יש ליישם את הדו"ח הזה.

משולם נהרי: אני מתאר לעצמי שיש שינויים בין ההמלצות של ועדת שושני לבין ועדת היישום.

משולם נהרי: אני מבקש לקבל דוגמאות להבדלים בין המלצות של הוועדה לבין ועדת היישום, באילו דברים יש שוני.

אילן שלגי: בחודש יולי נקיים ישיבה על דו"ח שושני.

משולם נהרי: מקובל עליי.

משולם נהרי: אולי יש מקום שנקיים גם ישיבה על השינויים הארגוניים.

משולם נהרי: אני עברתי על החומר פה ולמען האמת אני צריך לומר שאני לא מכיר עכשיו את המשרד.

משולם נהרי: אני מתאר לעצמי שהשינויים הם מהותיים ושלא מדובר בשינויים קוסמטיים.

משולם נהרי: טוב היה לו היינו מקבלים תרשים של המבנה הארגוני.

משולם נהרי: אני מדבר על תרשים שיראה את המבנה החדש, את הכפיפויות, את האגפים, והכל.

אילן שלגי: אני הייתי רוצה לשמוע היום אלו אגפים או מינהלות נסגרים במסגרת השינויים.

אילן שלגי: מה משנה כפיפות.

אילן שלגי: הייתי רוצה לשמוע את הדברים העקרוניים, לא את הפרטים.

לימור לבנת: אנחנו נציג את זה ברצון.

לימור לבנת: אני הצגתי את זה בממשלה.

משולם נהרי: יהיה לנו יותר קל להבין את השינויים אם יראו לנו אותם במצגת, בדרך של תרשים.

אילן שלגי: חבר הכנסת נהרי צודק.

אילן שלגי: אבל בכל זאת האם אפשר גם היום לקבל הסבר על הרה-ארגון?

אילן שלגי: האם יש מחלקה שנסגרת או דבר אחר שהוסף?

אילן שלגי: חבר הכנסת וילן ידבר עכשיו ואחריו תדבר חברת הכנסת גמליאל.

אבשלום וילן: אני רוצה לשאול שאלה לגבי המינהל לחינוך התיישבותי.

אבשלום וילן: אחד היעדים הוא הפיכת המינהל לחינוך התיישבותי למינהל לחינוך פנימייתי.

אבשלום וילן: כתוב במסמך שיש 120 מוסדות, 40 בתי ספר אזוריים והשאר פנימיות.

אבשלום וילן: הדבר לא ברור לי כי יש פה איזשהי התנגשות.

אבשלום וילן: אתם כותבים שהיעדים המרכזים זה צמצום פערים ואינטגרציה חינוכית ולימודית.

אבשלום וילן: זה לא בדיוק משתלב עם הגדרת היעדים.

אבשלום וילן: איך אתם מתרצים את הסוגיה ומה אתם מתכוונים לעשות בנושא הזה?

אילן שלגי: חברת הכנסת גמליאל, בבקשה.

גילה גמליאל: אני הייתי רוצה להתעדכן לגבי פרוייקט מיכא"ל.

גילה גמליאל: למיטב הבנתי סוגרים להם את כל התקציבים.

גילה גמליאל: אני הייתי רוצה לדעת איפה זה עומד.

אילן שלגי: אנחנו נשמח לשמוע הערות והתייחסויות מהאורחים שנמצאים כאן.

אילן שלגי: פרופ' חן, בבקשה.

פרופ' דן חן: ההערה הראשונה שלי נוגעת למשהו מאוד עקרוני שהוא ברקע של הדיון בנושא תקצוב.

פרופ' דן חן: בניגוד למה שהכלכלנים אומרים לך, כבוד השרה, אין הוכחות שיש קשר בין רמת התשומות לרמת התפוקות.

פרופ' דן חן: לכן, כשעושים דיון בתקצוב בין אם מדובר בתוספת ובין אם מדובר בקיצוץ והיום אנחנו מדברים בקיצוץ, לא בטוח שתוספת מביאה תועלת ולא בטוח שקיצוץ עושה נזק.

פרופ' דן חן: ההתמקדות של הדיון על המשרד ועל המבנה הארגוני שלו מסיתה את הבעייתיות האמיתית של המערכת שהיא קיימת בתוך בתי הספר.

פרופ' דן חן: באשר להתארגנות הכוללת שהיא נושא הדיון היום, אני חושב שהכיוון הכללי, המתווה, הוא כיוון מאוד נכון.

פרופ' דן חן: אני חושב שצריך הרבה מאוד אומץ מצד המשרד ליישם את דו"ח שושני.

פרופ' דן חן: אנחנו שומעים כאן את כל הסיבוכים.

פרופ' דן חן: אני חושב שדו"ח שושני וההתארגנות הנוספת המתקנת סביבו הוא מעשה נכון בכיוון הנכון.

פרופ' דן חן: אני מאוד מקווה שיצליחו ביישום.

פרופ' דן חן: המבחן שכמובן יהיה הוא מבחן הביצוע.

פרופ' דן חן: אני מאוד מקווה שלא יהיה פער בין הכוונה וההצעות והתוצאות.

פרופ' דן חן: לדיון הזה יש שני היבטים.

פרופ' דן חן: יש היבט של חיסכון.

פרופ' דן חן: אני לא מתעניין במיוחד בנושא הזה בגלל הסיבה הראשונית שעליה דיברתי, כי השאלה האמיתית המעניינת היא, האם זה יביא לתפקוד נכון, טוב ואפקטיבי יותר של המערכת.

פרופ' דן חן: אני חושב ששם צריך להיות מוקד הדיון.

פרופ' דן חן: אני לא רוצה לומר שחיסכון זה לא חשוב.

פרופ' דן חן: זה לא התחום שבו אני באמת מבין.

פרופ' דן חן: הנושא הוא מאוד רחב ואני רוצה להעלות שלוש היבטים.

פרופ' דן חן: תחום שהוא לא לגמרי ברור, הוא מופיע בניירות, הוא האגף לתוכניות לימודים.

פרופ' דן חן: הנושא של תכנון ותוכניות לימודים מגדיר את המטרות של הלמידה.

פרופ' דן חן: זה לב מערכת החינוך.

פרופ' דן חן: אנחנו עדים לתהליך שבו בגלל שזה אגף רך הוא הולך ומתקצץ, ואף אחד לא צועק.

פרופ' דן חן: ב-40 השנה האחרונות העולם למד להבין ברמה המקצועית את המשמעות והחשיבות מה זה תוכניות לימודים ותכנון לימודים.

פרופ' דן חן: זו המחלקה החשובה ביותר במשרדים של המדינות בארצות הברית.

פרופ' דן חן: אני לא יודע יותר מאשר שמועות, אבל אני כן יודע בעובדות שבשנה שעברה חתכו את האגף הזה בחצי ושעכשיו רוצים לחתוך אותו עוד הפעם בחצי.

פרופ' דן חן: אני מציע מאוד להיזהר בנושא הזה.

פרופ' דן חן: אני הייתי אולי מייעל אותו, בונה אותו אחרת.

פרופ' דן חן: הוא על שולחן הקיצוצים וזה דבר מסוכן.

פרופ' דן חן: אני רוצה להעיר הערה בקשר להכשרת מורים.

פרופ' דן חן: היא לא כתובה כאן באופן ברור, לא ברורות הכוונות.

פרופ' דן חן: בעולם המערבי לפחות, הכשרת המורים נעשית במוסדות שעושים הכשרה לכל תחומי המקצועות.

פרופ' דן חן: דהיינו, המוסדות להשכלה גבוהה.

פרופ' דן חן: אני מציע שתחשבו על זה.

פרופ' דן חן: יש ות"ת, יש מוסדות להשכלה גבוהה.

פרופ' דן חן: פעם היו 40 מוסדות להכשרת מורים, עכשיו יש 11 מוסדות להכשרת מורים.

לימור לבנת: לא, יש היום 23.

פרופ' דוד חן: יש 23 ולכל אחד יש מעמד אחר.

פרופ' דוד חן: אם אתם כבר עושים סדר, כדאי לעשות שם סדר.

פרופ' דוד חן: הדבר האחרון שאני רוצה להתייחס אליו הוא נושא המו"פ.

פרופ' דוד חן: אני חושב שנושאים את שם המילה הזו לשווא במשרד.

פרופ' דוד חן: בתרבות של מערכות החינוך בעולם, המוסד של מחקר ופיתוח כמעט ולא קיים.

פרופ' דוד חן: אם במושגים של מדינת ישראל ההשקעה היחסית של המחקר במחקר זה 2,6% אז ההשקעה במחקר בישראל היא פחות מפרומיל.

פרופ' דוד חן: אתה מנהל מערכת של 25 מיליארד שקל ואתה לא יודע שום דבר על המערכת הזו.

פרופ' דוד חן: בחשבונות שלי היו צריכים להשקיע שם 600 מיליון בנורמה הישראלית.

פרופ' דוד חן: בואו לא נאמר 600 מיליון, אבל זו בעיה להשקיע 11 ו-14 מיליון שגם זה לא בדיוק מושקע במחקר.

פרופ' דוד חן: אם אין מחקר, אין גם פיתוח במובן של development.

פרופ' דוד חן: יש אגף לפיתוח במשרד, אבל זה בניית מבנים וכל מה שקשור לזה.

פרופ' דוד חן: זה לא RND במובנים של חדשנות שאותה מפתחים.

פרופ' דוד חן: זו נקודה שצריך לשים לב אליה.

פרופ' דוד חן: יש הרבה דברים שנאמרו כאן, אבל אני לא רוצה להוסיף.

פרופ' דוד חן: תודה.

אילן שלגי: רשות הדיבור חבר הכנסת אריאל, ואחריו ידבר חבר הכנסת מגלי והבה.

אורי אריאל: גברתי שרת החינוך, ראשית, אני מחזק את המגמה שלך יחד עם הצוות של המשרד.

אורי אריאל: צריך לעשות שינויים גדולים.

אורי אריאל: השינויים הקטנים לא ידביקו את הצרות ואת הפערים.

אורי אריאל: יש הערות בדרך, טוב לשמוע אותן, כדאי לקחת בחשבון.

אורי אריאל: בגדול, צריך לעשות את השינויים הגדולים הללו.

אורי אריאל: שנית, אני למדתי משהו בוועדה לתקציב הביטחון.

אורי אריאל: לפני שנים עשה שם שר האוצר דבר מעניין.

אורי אריאל: הוא לקח את ימי המילואים שהיו מצרך נזיל לגמרי בצבא, כי הביטוח הלאומי שילם, והוא אמר להם: חברים, אין בעיה.

אורי אריאל: אתם תשלמו, כל מה שתחסכו שלכם.

אורי אריאל: זה ירד מ-10 מיליון ימי מילואים לשנה ל-3.5.

אורי אריאל: זה קרה בתהליך של כמה שנים.

אורי אריאל: זה לא נעשה ביום אחד.

אורי אריאל: הצבא הבין שהוא חוסך את זה והוא לוקח את זה לדברים שמעניינים אותו.

אורי אריאל: נדמה לי שבמידה מסוימת זו הדרך שאתם הולכים בה בניהול העצמי.

אורי אריאל: אבל, צריך לתת לזה push הרבה יותר גבוה.

אורי אריאל: תקבעו את המסגרות ותראו איך יש חיסכון על ידי המורים, על ידי המנהלים.

אורי אריאל: המגמה הזו תביא לחיסכון מאוד גדול, כך שהם יוכלו במסגרת התקציב שיש להם לעשות הרבה יותר.

אילן שלגי: חבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

מגלי והבה: אני הייתי צריך להיות נוכח בישיבות אחרת ולכן לא הייתי נוכח בכל השיבה הזו.

מגלי והבה: אני רוצה לברך את על העמידה שלה ועל המאבק שלה בכל נושא התקציב.

מגלי והבה: אנחנו יודעים ומכירים את הלחצים שהיו על המערכת בכל נושא התקציב מול משרד האוצר ואפילו בממשלה.

מגלי והבה: אני גם רוצה לציין שמבחינתנו הפגיעה במגזר הדרוזי היא מינימלית.

מגלי והבה: אבל, יש לי בעיה אחרת והיא ההישגיות.

מגלי והבה: אנחנו צריכים לעשות הכל כדי להצביע על הכשלים במערכת החינוך במגזר הדרוזי, וכיצד יש לשנות זאת.

מגלי והבה: המבחן של כולנו הוא מבחן התוצאה.

מגלי והבה: אנחנו עדיין נמצאים בהרבה תחומים, בהישגים, במקום נמוך.

מגלי והבה: כמו למשל, בממוצעי הבגרויות.

מגלי והבה: כמובן שזה משליך על התקדמות הנוער שלנו, ובהשתלבות שלו בלימודים אקדמיים ובחיים במדינה.

מגלי והבה: יש כוונה לערוך דיון בוועדה בנושא החינוך הדרוזי.

מגלי והבה: כמובן שאנחנו חברי הכנסת של המגזר הדרוזי נאסוף את החומר ונעשה את הכל כדי שהוא יובא בפניכם.

מגלי והבה: אנחנו מקווים שנעבוד בשיתוף פעולה כך שנוכל לשנות את המצב אצלנו לקראת שנת הלימודים הבאה.

מגלי והבה: אנחנו מקווים שההישגים ישתנו, לא רק המצב התקציב.

אילן שלגי: תודה.

אילן שלגי: הדיון הזה לא יהיה בחודש יולי.

אילן שלגי: יש לנו סיכום שזה יהיה בתחילת שנת הלימודים.

אילן שלגי: יש לי רושם שאנחנו נקיים ישיבת המשך גם בנושא הרה-ארגון, ואז גם תהיה המצגת.

לימור לבנת: באמת מאוד קשה להקיף כל כך הרבה בשעתיים.

אילן שלגי: אני בהחלט מסכים.

אילן שלגי: אני מבקש שהדוברים הבאים ירכזו את דבריהם בשתי דקות.

אילן שלגי: הגברת יונה פריטל, בבקשה.

יונה פריטל: אני רוצה להתייחס לרה-ארגון, ובמיוחד לנושא המשך קיומו של השילוב בין החינוך ההתיישבותי לבין החינוך הפנימייתי.

יונה פריטל: הנושא הזה הוא נושא מאוד משמעותי.

יונה פריטל: לחברי הוועדה אני רוצה להסביר שלא מדובר כאן בנושא שהוא במהותו תקציבי, אל בנושא שהוא חינוכי ולאומי במהותו.

יונה פריטל: החינוך ההתיישבותי והחינוך הפנימייתי מתקיימים כמסגרת ארגונית חינוכית אחת שמשלבת בתי ספר בהתיישבות עם בתי ספר פנימייתיים או משלבת תוכניות חינוכיות מיוחדות כמו למשל: מגמות בטכנולוגיה בחקלאות, חינוך לעבודה, מעורבות חברתית, תרומה לקהילה.

יונה פריטל: למעשה, זו אינטגרציה יוצאת מהכלל בין נערים שמגיעים מעיירות הפיתוח שכפרי הנוער והפנימיות משמשים להם הזדמנות חינוכית בלתי רגילה, לבין ילדים מההתיישבות העובדת.

לימור לבנת: לא כל ראשי ערי הפיתוח אוהבים את הרעיון שילדיהם הולכים לחינוך ההתיישבותי בבתי הספר האזוריים.

לימור לבנת: יש כאלה שמתנגדים לזה באופן נחרץ ביותר.

יונה פריטל: אני כרגע לא מדברת על אזורי הרישום דווקא, אלא אני מדברת על הפנימיות ה- - -

לימור לבנת: אני רק מציינת את הנקודה שראשי ערי הפיתוח בדרום רותחים מזעם על כך.

יונה פריטל: על נושא אזורי הרישום יש בוודאי מה לומר.

יונה פריטל: אני כרגע לא מדברת על אזורי הרישום דווקא.

יונה פריטל: אני מדברת דווקא על אותם ילדים שראשי הרשויות מאוד שמחים שהם הולכים ללמוד בפנימיות, מפני שאין להם תשובה עבורם במקומות שלהם.

אילן שלגי: אני שומע שבחטיבות העליונות בנהרייה, עד 25% מהילדים הולכים לקיבוצים בסביבה משום שהם לא מוכנים להשתלב בבית הספר היחיד בעיר.

לימור לבנת: כנ"ל בדרום.

לימור לבנת: נוצר מצב קשה ביותר ביישובים עצמם ואני מציעה לך לשמוע את ראשי ערי הפיתוח.

לימור לבנת: הם יספרו לך על בעיות מאוד קשות בתחום הזה.

יונה פריטל: אנחנו מאוד מאוד מקפידים שבתי הספר יפעלו לפי שנאמר, רק באישורים של הרשויות.

יונה פריטל: אחד הדברים שאולי לא כל כך יודעים הוא שבמובן של המעורבות החברתית בין הקהילות ישנה תוכנית המאוחדת של י"ג, שנת שירות של כ-500 בני נוער מההתיישבות כולה, בני קיבוצים, בני מושבים, שנותנים שנת התנדבות נוספת לפני הצבא כדי לפעול בתוך המסגרות האלה של כפרי נוער וכדי לחזק את הנערים.

יונה פריטל: אני פונה למשרד החינוך שהרה-ארגון באמת יהיה מאוד משמעותי בעניין של המשך השילוב והחיזוק של המסגרת המשותפת הזו, כולל החיזוק הפנימייתי של העברת פנימיות נוספות, ויצירת מסגרת אחת חזקה ומשולבת כי נראה לי שזה באמת פונה ליעדים הלאומיים שלנו: קליטת עלייה, ואינטגרציה חינוכית ולימודית יוצאת מהכלל.

אילן שלגי: תודה רבה.

אילן שלגי: מר ריפמן, יושב ראש המועצות האזוריות.

שמואל ריפמן: קודם כל, אני רוצה לברך את השרה, את המנכ"לית, ואת הצוות שלה.

שמואל ריפמן: אין ספק שנעשית עבודה טובה.

שמואל ריפמן: אני תומך בשינויים שהם מובילים.

שמואל ריפמן: דו"ח שושני הוא דבר נכון, אני בודק את המגזר הכפרי בישראל.

שמואל ריפמן: בסופו של דבר יש איזונים.

שמואל ריפמן: העוגה נשארת אותה עוגה, אבל בתוך העוגה יש שינוי מצד אחד לצד השני.

שמואל ריפמן: זה לא תלוי בנו.

שמואל ריפמן: בג"ץ קבע שנקים ועדה, קמה ועדה.

שמואל ריפמן: היא הגישה מסקנות.

שמואל ריפמן: אני מציע לחברי הכנסת לתמוך בדו"ח שושני.

שמואל ריפמן: זה תהליך נכון של הקצאת משאבים בחברה הישראלית.

שמואל ריפמן: אני לא מציע להפוך את זה לויכוח פוליטי או אחר.

שמואל ריפמן: הקיצוצים הם לא לברכה, אלא הם כנראה כורח המציאות.

שמואל ריפמן: אני יכול לומר שמרבית הקיצוצים מנוהלים בהידיינות קבועה עם השלטון המקומי, עם המועצות האזוריות.

שמואל ריפמן: וגם אם יש לנו איזשהו ויכוח, אז אנחנו מנסים להגיע לאיזשהי פשרה.

שמואל ריפמן: הנושא האחרון זה המינהל לחינוך פנימייתי.

שמואל ריפמן: אנחנו בתוך זה.

שמואל ריפמן: יש לנו בעיה עם כארבעים בתי ספר.

שמואל ריפמן: אנחנו מנהלים משא ומתן עם המשרד, אני חושב שאנחנו קרובים להסכמה על פתרון הבעיה.

שמואל ריפמן: אני מציע גם את העניין הזה לא להפוך פה לויכוח.

שמואל ריפמן: תודה.

אילן שלגי: תודה.

אילן שלגי: אנחנו קיבלנו פה פירוט במספרים ואחר כך גם יש התייחסות לסעיפים שונים באחוזים.

אילן שלגי: לא תמיד מתקבלת תמונה שלימה.

אילן שלגי: יש פה נושאים שאני לא מצפה לקבל היום תשובות לגביהם, אבל אני מבקש שנקבל תשובות בהמשך.

אילן שלגי: כתוב שבמדע וטכנולוגיה יש קיצוץ של 86% בתקציב להצטיידות מעבדות ויש גם סכומים המעידים על ירידה מ-11,3 מיליון לכ-1,6 מיליון.

אילן שלגי: לעומת זאת, כאשר מדובר על מדען ראשי, קיצוץ של 50% במחקרים, ולא נאמר מאיזה סכום.

אילן שלגי: בחינוך הדתי קיצוץ של 30% במחקרים וגם פה לא נאמרים סכומים.

אילן שלגי: האם אפשר לקבל את נתונים יותר מפורטים?

אילן שלגי: בפיקוח, פיטורי 50 משרות, אבל לא ברור מתוך כמה.

אילן שלגי: אם מדובר על פיטורי 50 משרות ברור לי שזה יותר מ-50 אנשים, כי יש גם חלקי משרות.

אילן שלגי: כמה מפקחים לא פוטרו?

אילן שלגי: מה הן הפרופורציות

4400: אנחנו נעביר לך את התמחור.

אילן שלגי: פה מדובר על תשלומי הורים, הקטנת השתתפות המשרד.

אילן שלגי: אני מבין שזה החלק שהולך לרשויות המקומיות מהמשרד והשלטון המקומי צועק על זה, אני לא יודע אם בצדק או לא.

לימור לבנת: הוא צועק בצדק כי קשה לו.

אילן שלגי: בפעולות ותמיכות יש קיצוץ 212 מיליון שקל.

אילן שלגי: הייתי רוצה לראות פירוט גם על זה, איזה פעולות ואילו תמיכות מקוצצות ב-212 מיליון שקל.

אילן שלגי: תודה.

לימור לבנת: קודם כל, אתם בוודאי תקבלו את כל הנתונים שביקשתם.

לימור לבנת: אנחנו נגיש אותם באופן מסודר על פי הבקשות שאתם העלאתם כאן.

לימור לבנת: אנחנו נשמח להשתתף בכל דיון לגבי כל נושא מהנושאים שיעלו כאן במהלך החודשים הקרובים.

לימור לבנת: לגבי המבנה הארגוני, הייתה לי כל הזמן תחושה שהצגנו את הנושא הזה כאן.

לימור לבנת: אני הצגתי אותו בממשלה, אבל נשמח להציג כאן את השינויים.

לימור לבנת: זה לא עניין לשתי דקות.

לימור לבנת: צריך להציג את זה באופן מובנה ורחב יותר, לרבות התייחסות להערות שנשמעו כאן לגבי השינויים הארגונים, כולל ההערה של פרופ' חן לגבי אגף תוכניות לימודים.

לימור לבנת: אני לא רוצה להיכנס לכל הדברים האלה כרגע.

לימור לבנת: צריך להבהיר שאנחנו תוך כדי עבודה, תוך כדי תנועה.

לימור לבנת: אנחנו בודקים את עצמנו.

לימור לבנת: אנחנו שומעים וקשובים ומשתדלים במאת לנהל את זה תוך כדי דיאלוג.

לימור לבנת: גם הדברים שאתה אומר לא נופלים על אוזניים אטומות.

לימור לבנת: הדברים עוד נבדקים, נבחנים ומשתנים תוך כדי תנועה.

לימור לבנת: אני רוצה להעיר כמה הערות לדברים שנשמעו כאן.

לימור לבנת: קודם כל, אני רוצה להודות לכל המברכים ולכל המעירים הערות.

לימור לבנת: כמובן שלא בהכרח כל דבר זוכה להסכמות, אבל אנחנו שומעים ברצון את כל ההערות, ואני אומרת את זה גם לך יושב ראש הוועדה.

לימור לבנת: מעבר להערות שאני הערתי על הדברים של חבר הכנסת שריד, אני מתעלמת מההשתהות והציניות.

לימור לבנת: זה באמת לא רלוונטי.

לימור לבנת: אנחנו עוסקים במערכת כל כך חשובה וכל כך גדולה שאין כאן בעיניי מקום לא לציניות ולא לתיאטרליות.

לימור לבנת: יש כאן מקום לומר את הדברים כהווייתם.

לימור לבנת: מצד אחד, צריך לראות את הקשיים, את הקיצוצים, את ההפחתות בתקציב שממש פוגעות, ומהצד השני את המאמצים האדירים שאנחנו עושים במשרד.

לימור לבנת: ברוך השם, בחלקם אנחנו בוודאי מצליחים, אם כי אני מניחה שיכולנו לעשות יותר.

לימור לבנת: לא הכל תלוי תקציב וגם בנושאים שהם תלוי תקציב, אנחנו ביצענו בשנתיים האלה הסתת משאבים פנימית לצרכים שנראו לנו חשובים יותר.

לימור לבנת: אכן, אנחנו גם רואים הצלחות, הישגים ושינויים למרות המצב המאוד קשה.

לימור לבנת: אני לתומי דווקא חשבתי שזה צריך לזכות להערכה על כך שלא מרימים ידיים ולא אומרים שאין מה לעשות כי מקצצים.

לימור לבנת: אנחנו ממשיכים לעשות מאמצים אדירים תוך כדי המאבק הזה הכל כך קשה וגם לבצע שינויים, שיפורים ולשפר את המערכת כדי להגיע בסופו של דבר גם להישגים.

לימור לבנת: ההישגים הם איטיים ובמערכת כל כך גדולה התגובה היא כמובן איטית.

לימור לבנת: אלו תהליכים שלוקחים שנים, למרות זה אנחנו רואים כבר התחלת הישגים.

לימור לבנת: זה לא מספיק ואני לא משלה את עצמי.

לימור לבנת: אף אחד לא משלה את עצמו כאן.

לימור לבנת: אף אחד מאיתנו לא נאיבי.

לימור לבנת: אבל, יש בהחלט כיוונים נכונים וראויים.

לימור לבנת: אני מודה לכל המברכים, כולל פרופ' חן שדיבר על הצורך ועל האומץ לבצע את דו"ח שושני.

לימור לבנת: הוא יבוצע, הוא ייושם למרות כל הקשיים שבו.

לימור לבנת: הוא ייושם משום שזו באמת דרך נכונה יותר לתקצב, עם כל ההערות והבדיקות שנעשות כל הזמן, לאורך כל הדרך.

לימור לבנת: מאיר קראוס שעומד בראש המינהלת הזו והעובדים עושים את כל הבדיקות האלה לאורך כל הדרך.

לימור לבנת: אפרופו המכללות, פרופ' חן, הרעיון הזה שדיברת עליו הוא דבר שאנחנו בהחלט חושבים ושוקלים אותו.

לימור לבנת: מר זיידנברג מ"בית ברל" דיבר איתי ארוכות על הנושא הזה.

לימור לבנת: אתה מכיר את ההשקפה הזו.

לימור לבנת: בגדול, זה לא דבר פשוט, אבל אנחנו בהחלט אותו לאורך זמן.

לימור לבנת: זה לא יקרה הרגע.

לימור לבנת: אני רק אומר שהוא נופל על אוזניים מאוד קשובות.

לימור לבנת: חבר הכנסת וילן העיר הערה לגבי המינהל לחינוך התיישבותי.

לימור לבנת: הרעיון המקורי אומר כך, יש לנו חינוך פנימייתי והוא יישאר כמינהל לחינוך פנימייתי.

לימור לבנת: אבל, יש גם בתי ספר אזוריים שהם אינם פנימיות, אלא הם בתי ספר אזוריים כבתי ספר לכל דבר, ואין שום סיבה בעולם, בהיגיון ובשכל הישר, שהם יהיו שייכים למינהל נפרד, אלא שהם יהיו שייכים למחוזות המשרד כפי שהם, אם הם אינם פנימייתיים.

לימור לבנת: בית ספר פנימייתי זה עניין אחר לחלוטין ולכן יישאר מינהל לחינוך פניימיתי.

לימור לבנת: זה מבחינת ההיגיון שבבסיס הרפורמה הארגונית הזו.

לימור לבנת: לכן, אותם בתי ספר שהם בחינוך האזורי ההתיישבותי שאינם פנימיות, יעברו למחוזות משרד החינוך.

לימור לבנת: בית ספר בשדרות בדיוק כמו בית ספר במועצה אזורית שער הנגב, בדיוק באותה מידה.

לימור לבנת: זה הרציונל בבסיס העניין.

לימור לבנת: יחד עם זה, כמו שאמר שמואל ריפמן וכפי שאני אומרת כל הזמן, אנחנו בהידברות מתמדת ובבחינה מתמדת גם של עצמנו.

לימור לבנת: אנחנו תוך כדי הידברות עם אנשי המועצות האזוריות בראשותו של שמואל ריפמן ואנחנו בוחנים את פתרונות אחרים.

לימור לבנת: אני מקווה שאנחנו לקראת הסכמה על פתרונות אחרים משום שזה כל כך חשוב להם.

לימור לבנת: לא צריכים לעשות את זה בבחינת "ייקוב הדין את ההר" אם אפשר כרגע למצוא פתרונות שונים שגם הם יכולים לחסוך בכסף, אולי אפילו יותר.

לימור לבנת: אנחנו בהחלט בוחנים את זה.

לימור לבנת: אני מקווה שנגיע להסכמות בימים הקרובים.

לימור לבנת: מכל מקום, כל זה נעשה תוך כדי הידברות.

לימור לבנת: זה לא אומר שבסוף נסכים, אני לא בטוחה.

לימור לבנת: אני חושבת שכן, אבל אני לא יכולה לומר את זה כאן בוודאות מוחלטת.

לימור לבנת: אבל, זה נעשה מתוך הידברות.

לימור לבנת: אני רוצה לענות לשאלתה של חברת הכנסת גמליאל לגבי פרוייקט מיכא"ל.

לימור לבנת: פרוייקט מיכא"ל בכלל לא קשור לקיצוצים במובן הקיצוצים שהצגנו כאן, או הבעיות שאנחנו נתקלים בהן.

לימור לבנת: פרוייקט מיכא"ל פועל מזה כעשר שנים.

לימור לבנת: הוא גוף פרטי ואפילו לא מלכ"ר.

לימור לבנת: הוא נהנה מתקציבים מאוד גבוהים שמשרד החינוך נותן משום שמשרד החינוך ראה במהלך השנים חשיבות בטיפוח מצוינות ומחוננים באופן נפרד.

לימור לבנת: הגוף הזה שהוא כאמור לא מלכ"ר אפילו, נהנה במהלך עשר השנים האלה מפטור ממכרז, מעמד שזוכים לו בדרך כלל רק מלכ"רים או גופים אשר משקיעים איזשהו matching תקציבי, הקבלה תקציבית, אחרת לא יכולים לזכות בפטור ממכרז, או כשיש להם איזשהי מומחיות בלעדית בתחום הזה.

לימור לבנת: כל זה לא קרה.

לימור לבנת: הם גם לא נותנים matching והם גם לא מלכ"ר, ואין שקיפות של ההוצאות שלהם.

לימור לבנת: לכן, אנחנו מוכרחים לצאת למכרז בעניין התוכניות האלה למצוינות או למצוינים.

לימור לבנת: לא מיותר כאן להזכיר שבפרוייקט מיכא"ל לא היה ניסיון לחסוך או להתייעל.

לימור לבנת: אדרבא, אני יכולה לומר שחוברות הודפסו שם על נייר כרומו בבית דפוס בצרפת.

לימור לבנת: היה כאן בזבוז כספים לא מועט.

לימור לבנת: פרוייקט מיכא"ל לא איפשר למשרד לבצע הערכה ובקרה מטעמנו.

לימור לבנת: הוא סירב להעביר לאגף הערכה ומדידה נתונים כדי שיוכלו לבחון מה באמת קורה שם בפרוייקט.

לימור לבנת: כולם מהללים ומשבחים ויכול להיות שהוא עושה נפלאה.

לימור לבנת: אני ממש לא יכולה לומר את זה באופן הבדוק או לאחר בדיקה, משום שלא נעשתה בדיקה מהסוג הזה.

לימור לבנת: אפילו מנהלי בתי הספר לא יכלו להיכנס לכיתות כדי לבדוק מה נעשה שם באמת בתוך הפרוייקט.

לימור לבנת: יש תחלופה מאוד גדולה של מדריכים וכו' וכו'.

לימור לבנת: יש המון פניות.

לימור לבנת: ניסו להביא לי חברי מרכז ליכוד, עשו לי הפגנה מול ישיבת מרכז הליכוד עם החתמות ועצומות.

לימור לבנת: כל הדברים האלה הם באמת מיותרים לחלוטין והם גם לא ראויים.

לימור לבנת: צריך לדעת שהמשרד בעניין הזה עושה את חובתו.

לימור לבנת: בעניין הזה אנחנו מפרסמים מכרז.

לימור לבנת: אנחנו לא רשאים ממילא להמשיך את הפטור הזה ממכרז באופן הזה שבו אין מלכ"ר, אין שקיפות, אין matching.

לימור לבנת: יש חוק במדינה, עשר שנים זה יותר מידיי זמן.

לימור לבנת: אגב, זה נכון גם לגבי דברים אחרים.

גילה גמליאל: מה קורה עם הפרוייקט בשנה הבאה?

4400: זו לא תוכנית שאין בילתה.

4400: זו לא תוכנית שאם היא לא תמשיך ייגרם נזק בלתי הפיך למערכת.

גילה גמליאל: פנו אליי סטודנטים מאוניברסיטת בן-גוריון.

לימור לבנת: אני מניחה שאלו אלה שעמדו והחתימו מולי במרכז הליכוד.

גילה גמליאל: לא, ואם כן אז אני לא רואה בזה פסול.

גילה גמליאל: במקרה הזה הגיעו אליי סטודנטים מאוניברסיטת בן-גוריון עם מכתב מאוד רשמי וברור.

גילה גמליאל: אני חושבת שגם אם היו פונים אליי חברי מרכז ליכוד אז יש כאן לגיטימיות ברורה.

גילה גמליאל: אבל, לא זו הסוגיה.

גילה גמליאל: אני לא הבנתי מה קורה עם הפרוייקט לעידוד מצוינות ומחוננים.

4400: יש לנו המון פרוייקטים במשרד זהים או דומים.

גילה גמליאל: אני הבנתי שכאן מדובר במניעים שהם לאו-דווקא מקצועיים.

לימור לבנת: את אומרת דבר חמור מאוד, אולי תפרטי למה את מתכוונת.

גילה גמליאל: יש לי כמה פגישות עם האנשים שם.

גילה גמליאל: אני לא רוצה להיכנס לנושאים האלה.

גילה גמליאל: ההפך, אני רציתי להביא אותם לכאן ולשמוע.

לימור לבנת: סליחה, אם את אומרת שמדובר במניעים לא מקצועיים אז אולי תגידי במה מדובר.

גילה גמליאל: אני אומרת, לטענתם יש כאן בקבלת ההחלטות עניינים אישיים ולאו דווקא מקצועיים.

לימור לבנת: זו אמירה חמורה מאוד גם מצידך, אנחנו כמובן דוחים את זה בתוקף.

4400: חברת הכנסת גמליאל, חבל שאת אומרת את זה כאן, אלא אם כן תפרטי כדי שנוכל גם להגיב.

גילה גמליאל: אותי יותר מעניין הפרוייקט עצמו.

גילה גמליאל: לא רציתי להיכנס לנישות הפחות מעניינות, להיבטים האישיים.

גילה גמליאל: אותי מעניין ההיבט המקצועי של אותם ילדים וסטודנטים שאמורים להרים פרוייקטים כאלה.

אילן שלגי: חברת הכנסת גמליאל, את מצד אחד אומרת שיש מניעים שהם אולי לא ראויים וש - - -

גילה גמליאל: לא אמרתי, אמרתי שזה מה שנטען.

גילה גמליאל: אני לא אומרת שאני טוענת את זה.

אילן שלגי: את באת ואמרת שאת מדברת בשם כאלה שבאו אלייך.

אילן שלגי: צודקת המנכ"לים שאומרת או שתפרטי או שנתייחס לדברים כאילו שהם לא נאמרו.

אילן שלגי: אני הבנתי שנושא הטיפול במחוננים ובמצוינות לא ייפגע.

אילן שלגי: פרוייקט מסוים אולי יעבור למסגרת אחרת.

אילן שלגי: האם נכון?

לימור לבנת: כן.

אילן שלגי: קודם כל, אני מבקש להודות לשרה ולמנכ"לית ולאנשי משרד החינוך.

אילן שלגי: אנחנו לא סיימנו את הדיון בנושא הזה.

אילן שלגי: הוא תם ולא נשלם.

אילן שלגי: אנחנו שמענו, למדנו וכמו שאמרנו כבר, אנחנו מברכים על מה שעושים.

אילן שלגי: יחד עם זה, אנחנו נעקוב וננסה לסייע.

אילן שלגי: תודה רבה לכולם.