ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 16, 2003-05-05 08:30

חברי הוועדה: גלעד ארדן אורי אריאל מוחמד ברכה משה גפני מגלי והבה איתן כבל משולם נהרי מרינה סולודקין גילה פינקלשטיין יוסי שריד מוזמנים: שמואל בורקש מפקח על ארצי על החינוך העל-יסודי טובה בן-ארי ממונה על יישום חוק זכויות התלמידים, משרד החינוך אורלי פרומן מנהלת מחוז תל-אביב, משרד החינוך אסתר אורנבוך מחמ"ד מחוז ת"א דלית שטאובר יו"ר הוועדה לבדיקת הנושא, משרד החינוך יצחק שיוביץ מפקח ביה"ס גילה בן-הר מנהלת מחלקת חינוך עיריית ת"א גילה קלדרון מנהלת המחלקה לחינוך על יסודי מוטי סמט סגן מזכ"ל ויו"ר סניף ירושלים, הסתדרות המורים רחלי זאמן ארגון הורים ארצי אתי מזמר ארגון הורים ארצי נועם עזרא ארגון הורים ארצי נורית הופמן מ"מ מנהלת בית הספר צייטלין אורטל נגר תלמידת ביה"ס צייטלין לבנה אברמוביץ מנהלת האגף בחינוך המוכר שאינו רשמי הרב אברהם לייזרזון יו"ר החינוך העצמאי

קצרנית: הפרסומים בדבר אפליה עדתית בביה"ס צייטלין בת"א

אילן שלגי: הנושא שעלה פה לדיון הוא נושא רגיש וחשוב מעין כמוהו.

אילן שלגי: הוא עלה עכב פנייה של כמה מחברי הכנסת ועכב רצון שלי לבחון את הבעיה של הטענות לאפליה עדתית לכאורה במערכת החינוך.

אילן שלגי: הנושא התעורר בעקבות איזו שהיא כתבה או תחקיר באחד העיתונים באשר לביה"ס צייטלין בת"א.

אילן שלגי: אני יודע שעיריית ת"א ומשרד החינוך עשו בדיקות משלהם.

אילן שלגי: אנחנו שומעים על טענות לאפליה קשה במסגרת החינוך החרדי האשכנזי.

אילן שלגי: אחת הסיבות לכך שקמה רשת מעיין החינוך התורני היתה שהילדים החרדים שאינם אשכנזים נתקלו בבעיות במערכת החינוך האשכנזית.

30692: אני רוצה לפתוח במספר מילות רקע על ביה"ס צייטלין.

30692: ביה"ס צייטלין הוא אחד מבתי הספר המובילים של החינוך הממלכתי-דתי במחוז ת"א, אולי המוביל בסדר גודל ארצי.

30692: בביה"ס לומדים 1070 תלמידים.

30692: בביה"ס לומדים תלמידים מכיתה ז' עד כיתה י"ב.

30692: הבנים והבנות לומדים בכיתות נפרדות.

30692: לבית הספר באים תלמידים מכל רחבי העיר.

30692: כל מי שרוצה ללמוד בבית הספר מתקבל.

30692: צוות המורים כולל 110 מורים ו-14 אנשי מינהלה.

30692: אחוז ההתמדה של בית הספר הוא 54%.

30692: זאת עליה משמעותית משנה קודמת, כאשר זה עדיין לא לשביעות רצוננו.

30692: ביקשתי לערוך מעקב אחר שיבוץ התלמידים שעוזבים את בית הספר.

30692: חשוב לציין שחלק עוברים לבתי ספר במגזרים אחרים, חלקם עוברים לישיבות תיכוניות.

30692: ביקשתי להוציא יעד ברור לשנה הקרובה או לשנתיים הקרובות לאיך מגדירים את ההתמדה בבית הספר או מונעים עזיבה של תלמידים מבית הספר.

30692: נמצאו, לצערי, מתוך 24 עובדי בית הספר 5 מורים ועובדים אשר לדעת הוועדה התבטאו באופן פוגע ולא הולם כלפי התלמידים, לאו דווקא על רקע עדתי.

30692: מפקח בית הספר התבקש להביא את המורים האלה לשימוע, כולל ועדת משמעת, עד סוף החודש הזה.

יוסי שריד: תני דוגמה של התבטאות.

דלית שטאובר: אחד התלמידים אמר למורה לאזרחות שהוא רוצה להיות טבח בצבא והיא בתגובה הדגישה את החשיבות של שירות קרבי.

דלית שטאובר: הפרשנות של הדברים שלה היתה כאילו היא מזלזלת בילד.

דלית שטאובר: זה דבר שאפשר לבדוק.

יוסי שריד: מה היא אמרה?

דלית שטאובר: שמענו את הגרסה של התלמידים שאמרו שיש תלמידים שהשירות בצה"ל לא עומד בראש מעייניהם והם יכולים אפילו למכור נשק לערבים.

אילן שלגי: איפה העניין העדתי?

דלית שטאובר: הוועדה לא מצאה התבטאויות עדתיות.

דלית שטאובר: כל התבטאות שאינה הולמת איש חינוך הובאה לבדיקה .

דלית שטאובר: תלמידים מבית הספר פירשו התבטאויות שאינן הולמות כאמירות שנאמרו על רקע עדתי.

דלית שטאובר: אם נאמרה אמירה לילד מעדות המזרח, הוא הבין שהיא נאמרה לו משום שהוא בן עדות המזרח.

דלית שטאובר: נושא נוסף שעורר סערה בקרב התלמידים זה נושא התלבושת.

דלית שטאובר: תלבושת אחידה הוכנסה לבית הספר.

דלית שטאובר: התלבושת נאכפה בשערי בית הספר על ידי בעלי תפקידים.

דלית שטאובר: בעלי התפקידים עצרו תלמידים שלא הגיעו בתלבושת הולמת לבית ספר ממלכתי-דתי.

דלית שטאובר: נדמה היה לתלמידים שערכו תצפית שתלמידים שהצליחו לעבור בשער בלי להיעצר הם תלמידים יוצאי עדות אשכנז ותלמידים שנעצרו הם תלמידים בני עדות המזרח.

דלית שטאובר: מבדיקה שערכנו בנושא נוכחנו לראות שגם תלמידים אשכנזים שגרים בצפון העיר נשלחו הביתה על אי הופעה בתלבושת הולמת.

דלית שטאובר: כל שיטת האכיפה הזאת גם צריכה להיבדק.

אילן שלגי: בעיתון גם כתוב היה על מורה או סגן מנהל בבית הספר שהיו לו טענות בהקשר הזה.

אילן שלגי: האם דיברתם איתו?

דלית שטאובר: דיברנו.

דלית שטאובר: הטענה המרכזית שלו מובאת בדוח.

דלית שטאובר: אנחנו פגשנו באדם הזה.

דלית שטאובר: הטענה שלו היתה שלתלמידים בכיתות המדעיות שגרים בצפון יש אוזן קשבת בצורה יותר בולטת מאשר לתלמידים אחרים.

דלית שטאובר: אנחנו שאלנו אם התלמידים האלה מקבלים משהו יותר מתלמידים אחרים, התשובה היתה שלילית.

דלית שטאובר: המדיניות החברתית היא מדיניות מאוזנת.

דלית שטאובר: עדיין היתה תחושה שיש יוזמות להורים האלה שנענות על ידי ההנהלה.

דלית שטאובר: גם הדבר הזה ייבדק על ידנו.

אילן שלגי: אני משער שדיברתם עם חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

דלית שטאובר: עם גילה פינקלשטיין לא דיברנו בשל היותה חברת כנסת.

אילן שלגי: האם דיברתם עם מנהלים קודמים של בית הספר?

דלית שטאובר: לא.

דלית שטאובר: המנדט של הוועדה היה לבדוק את טענות התלמידים שנמצאים כרגע בבית הספר.

דלית שטאובר: הגיעו אלינו המון פניות משבחות מבוגרי בית הספר.

דלית שטאובר: לאנשים האלה יש תפקידים בכירים בחברה הישראלית.

30692: נושא התלבושת האחידה הוא אחד הנושאים שצריך לטפל בהם בצורה מסודרת.

30692: תקנון מסודר או רענון הנהלים היה אולי חוסך אי הבנות.

30692: נושא אחרון זה תוכנית הבנייה של הצוות החינוכי ומתן מערך רגשי לתלמידים, להורים.

30692: אלה היו המשימות העיקריות שהוטלו על צוות הפיקוח ומינהל החינוך.

30692: יש נושאים שבסוף חודש מאי אמורים להציג בפנינו את ההתקדמות בהם.

30692: שאר הנושאים יידונו בעוד חודשיים.

גילה בן-הר: כל תלמיד יכול לבחור ללמוד בבית ספר צייטלין בלי בדיקה מה רמת הדתיות שלו, מה מוצאו, מהיכן הוא מגיע ומה רמת ההישגים שלו.

גילה בן-הר: זה דבר שהוא מאוד ייחודי לבית ספר צייטלין.

גילה בן-הר: בית ספר צייטלין קולט גם בנים וגם בנות.

גילה בן-הר: בבית ספר צייטלין ניתן לראות אחוז בגרות גבוה מאוד על אף שכל תלמיד יכול להתקבל לבית הספר, לאו דווקא תלמיד בעל כישורים גבוהים.

גילה בן-הר: אם נבדוק את הפרופיל של תלמידי בית ספר צייטלין לעומת שנים בעבר, נוכל לראות שהפרופיל של התלמידים השתנה מבחינת תמהיל התלמידים.

גילה בן-הר: טענות שהיו לתלמידים לגבי הפרדה בין יוצאי עדות מזרח ליוצאי עדות אשכנז נמצאו בוועדה כלא נכונות.

גילה בן-הר: ניתן היה לראות הבדלים ברמות ההישגים בין התלמידים.

גילה בן-הר: אחוז הזכאות לבגרות מוכיח שבית הספר נותן פתרונות טובים ביותר לשוני בין התלמידים.

יוסי שריד: מה אחוז ההצלחה?

גילה בן-הר: ניגשים לבגרות כ-95% מהתלמידים, כאשר 81% זכאים לתעודה.

30692: 81% מכלל ילדי המחזור בשנה האחרונה היו זכאים לתעודת בגרות.

איתן כבל: כמה תלמידים בני עדות המזרח לומדים בבית הספר?

יצחק שיוביץ: כ-70%.

איתן כבל: ברגע ש70% הם בני עדות מזרח, הנחת העבודה.

איתן כבל: .

אילן שלגי: איך אתם מבחינים, הרי רבות מהמשפחות הן ממוצאים שונים?

אילן שלגי: אתם הולכים לפי האם, לפי האב, לפי בית הכנסת שהאב הולך אליו?

יצחק שיוביץ: בכיתות המדעיות ראינו שיש ריכוז גבוה יותר של ילדים אשכנזים מאשר בכיתות הרגילות.

יצחק שיוביץ: כאשר חקרנו את העניין הזה הסתבר שיש הרבה מאוד תלמידים ממוצא אשכנזי שבדרך כלל היו הולכים לישיבות תיכוניות, אבל מכיוון שהם לא רוצים חינוך תורני כזה חזק הם באים לכיתות המוגברות של צייטלין.

יוסי שריד: כמה תלמידים בני עדות המזרח היו לפני 10 שנים בבית הספר?

יצחק שיוביץ: זה היה כמעט הפוך.

יוסי שריד: שיעור בני עדות המזרח עולה בהדרגה כי החזקים הולכים לישיבות תיכוניות ולאולפנות.

יוסי שריד: הבעיה היא לא של צייטלין.

יוסי שריד: החינוך הממלכתי-דתי בהרבה מאוד מקומות הגיע לשפל המדרגה.

יוסי שריד: זאת בעיה.

יוסי שריד: זו הסיבה שיש עכשיו בצייטלין 70% בני עדות המזרח.

אסתר אורנבוך: לפני כמה שנים האוכלוסייה המבוססת מצפון תל-אביב הגיעה לצייטלין.

אסתר אורנבוך: מה שקרה בשנים האחרונות זה שאנשים דתיים עזבו את העיר.

יוסי שריד: מה, העיר התרוקנה?

אסתר אורנבוך: דתיים ציוניים עזבו לפריפרייה.

יוסי שריד: אני מרשה לעצמי לקבוע שמצפון תל-אביב לא היה מעבר להתנחלויות.

אסתר אורנבוך: זוגות צעירים שלא יכלו לעמוד במחירים עברו לפריפרייה – גבעת שמואל, רעננה, כפר-סבא.

יוסי שריד: כמה ילדים הולכים לישיבות התיכוניות ולאולפנות?

אסתר אורנבוך: מספר בודד של תלמידים מתל-אביב הלך לישיבות תיכוניות ולאולפנות.

אסתר אורנבוך: אותם 30% שכן נשארו, צייטלין הסכימה לקבל.

אסתר אורנבוך: היחסים החברתיים בתוך בית הספר בין התלמידים מכל האזורים הם יחסים יוצאים מהכלל.

אסתר אורנבוך: אין בבית הספר אלימות פיזית.

אסתר אורנבוך: האלימות המילולית שואפת ל-0.

אסתר אורנבוך: לו האפליה העדתית היתה המדיניות של בית הספר זה היה מקרין על היחסים בין הצפון לדרום.

יוסי שריד: גברתי, כל אדם שבא מהממלכתי- דתי שואל מה קרה לחינוך הממלכתי-דתי כתוצאה מהנדידה המאוד מאסיבית למוסדות אלטיסטיים.

יוסי שריד: את לא מכירה את התופעה הזאת?

אסתר אורנבוך: התופעה קיימת, ובכל זאת משפחות אלטיסטיות הלכו לצייטלין.

יוסי שריד: איך את מסבירה שלפני 10 שנים המצב היה הפוך?

אסתר אורנבוך: היה יותר גרוע.

אסתר אורנבוך: היה שיפור בשנים האחרונות.

יוסי שריד: איפה הילדים שלך לומדים?

אסתר אורנבוך: בישיבות תיכוניות.

אילן שלגי: אני רוצה להעביר את זכות הדיבור לחברת הכנסת פינקלשטיין, שהיתה מנהלת בית הספר הזה עד לאחרונה.

גילה פינקלשטיין: אני לא מעוניינת לדבר, רק לומר שמ-3 החודשים האחרונים שאני נמצאת כאן אני יודעת שתמיד שפטו את הדברים נכון.

גילה פינקלשטיין: אם שאלת על ילדים, אז ילדי סיימו את צייטלין.

גילה פינקלשטיין: אני התחלתי לעבוד לפני 30 שנה בצייטלין.

גילה פינקלשטיין: אני בעצמי בוגרת צייטלין.

גילה פינקלשטיין: הייתי מורה לאנגלית רוב השנים, אחרי זה סגנית מנהלת ומנהלת בית הספר רק בשנתיים האחרונות.

גילה פינקלשטיין: נמצאים פה איתנו מראשי החינוך הדתי.

גילה פינקלשטיין: כדאי לשמוע את כל בעלי הנסיון.

גילה פינקלשטיין: אני אקשיב למומחים השונים שהגיעו.

אילן שלגי: אנחנו לא דנים היום רק בתופעה שנתגלתה לכאורה בבית ספר צייטלין, אלא בכלל על טענות לאפליה עדתית לכאורה במערכת החינוך.

אילן שלגי: ביקשתי גם מנציגי החינוך העצמאי וגם מנציגי מעיין החינוך התורני להגיע.

אילן שלגי: היתה כתבה לפני כחודש בעיתון "כל העיר" שבה הועלו טענות, כולל של חברי כנסת מתנועת ש"ס, לאפליה במערכת החינוך הזאת.

אברהם לייזרזון: הכתבה מתייחסת לסמינרים, לא לחינוך היסודי.

אברהם לייזרזון: המערכת שלנו היא מערכת חינוך יסודית.

אילן שלגי: אז אנא דבר על המערכת שלך.

אברהם לייזרזון: אני לא יודע מה הטענות.

אילן שלגי: האם במסגרת שלכם מקבלים כל תלמיד שבא להירשם?

אברהם לייזרזון: כשפנתה אלי הכתבת הסברתי לה שהמערכת שלנו היא מערכת חינוך יסודית.

אילן שלגי: האם במערכת החינוך היסודית שלכם יש איזה שהוא קושי להורה בן עדות המזרח לרשום את הילד שלו?

אברהם לייזרזון: במערכת שלנו מתחנכים אלפים שהם בני עדות המזרח.

אברהם לייזרזון: זאת מערכת חינוך כלל ארצית.

אברהם לייזרזון: יש בתי ספר ש90% מהתלמידים הם בני עדות המזרח.

אברהם לייזרזון: אין מדיניות אצלנו של אי קבלת תלמידים בגלל מוצא.

אברהם לייזרזון: העיקרון שמנחה קבלה של תלמידים לבית הספר זה הרמה הלימודית והרקע של התלמיד.

יוסי שריד: מה זה הרקע?

אברהם לייזרזון: הרקע החינוכי והמשפחתי, לא העדתי.

יוסי שריד: איך אתה יודע מה רמתו של הילד אם אתה לא מכיר אותו?

אברהם לייזרזון: אני מדבר על העיקרון.

אברהם לייזרזון: בעוד חודש החינוך העצמאי יחגוג 50 שנה להיווסדו.

אברהם לייזרזון: הוא נוסד במטרה להעניק חינוך לילדי עדות המזרח.

אברהם לייזרזון: יש לנו בתי ספר בערים גדולות ובערי פיתוח.

אברהם לייזרזון: יש בעיות שמתעוררות פה ושם של תלמידים ותלמידות שהמרכז הפדגוגי או ועדת החינוך של בית הספר מחליטים לא לקבל בגלל שהם לא מתאימים לכיתה, לסביבה.

אברהם לייזרזון: אין לזה כל קשר לאפליה על רקע עדתי.

יוסי שריד: האם לא מקבלים אצלכם תלמידים בגלל שההורים לא מספיק דתיים או אין להם רקע תורני ראוי?

אברהם לייזרזון: מה שאתה אומר זאת הנקודה.

אברהם לייזרזון: לנו לא משנה מאיזה ארץ מוצא הגיעו ההורים, חשוב לנו שהתלמיד יהיה מתאים מבחינה חינוכית ורוחנית.

יוסי שריד: אתה בודק את ההורים, לא את הילד.

אברהם לייזרזון: אבל הוא מגיע בבוקר מהבית.

יוסי שריד: האם אתם מקבלים ילדים אתיופים?

אברהם לייזרזון: לגבי ילדים אתיופים יש איזה שהוא תהליך.

אברהם לייזרזון: .

גלעד ארדן: האם בכל הקיבוצים שלכם מכניסים אותם לבריכות שאתה שואל שאלה כזאת?

שמואל בורקש: אולי כדאי שחבר הכנסת יוסי שריד יגיד באיזה מערכת לומדים הילדים האתיופים.

יוסי שריד: הם לומדים בעיקר בחינוך הממלכתי-דתי.

יוסי שריד: היומרה של החינוך הממלכתי-דתי לקבל על עצמו את כל המעמסה הזאת היתה יומרה שהכשילה את התלמידים האתיופים.

לבנה אברמוביץ: כל שנה מגיעות אלינו מספר פניות לגבי אי קבלה של תלמידים לבתי הספר במגזר החרדי, כאשר ההורים טוענים שזה על רקע אפליה עדתית.

לבנה אברמוביץ: כל תלונה כזאת נבדקת.

לבנה אברמוביץ: בדרך כלל זה קורה יותר בחינוך העל-יסודי.

לבנה אברמוביץ: מי שבדרך כלל בוחר את בית הספר זה ההורה ולא התלמיד, לכן כשאמר הרב לייזרזון שנבדקים ההורים זה דבר נכון.

לבנה אברמוביץ: לא מקבלים למערכת תלמידים שהוריהם אינם מתאימים מבחינת הרוחניות של אותו בית ספר.

לבנה אברמוביץ: ילדים שמגיעים ממשפחה שרואה טלוויזיה בבית או שומעת רדיו לא מתקבלים כי הם לא מתאימים לרוחניות של בית הספר.

לבנה אברמוביץ: בסך הכל במערכת יש תלמידים בני עדות המזרח.

לבנה אברמוביץ: בדיון שערכנו עם מנהלי בתי הספר מסתבר שבסך הכל מי שמתאים לרוח בית הספר מתקבל.

לבנה אברמוביץ: ישנם הורים שטוענים לאפליה עדתית.

לבנה אברמוביץ: על פי החוק אפשר להגיש תלונה נגד אפליה עדתית כי זאת עבירה פלילית.

מרינה סולודקין: לפי מה שקראתי, לפי מה ששמעתי ולפי הדיווחים שהיו אין אפליה עדתית בבית ספר צייטלין.

מרינה סולודקין: אני רואה את כל ההתקפות על בית הספר צייטלין כהתקפות פוליטיות, כהתקפות על מפלגת המפד"ל שהצטרפה לממשלה וכהתקפה על מפלגת ש"ס.

מרינה סולודקין: צר לי מאוד שעיתון כל כך מכובד כמו עיתון "ידיעות אחרונות" עשה מזבוב פיל.

מרינה סולודקין: שאלה שצריכה להישאל היא אם יש אפליה עדתית בבתי ספר בישראל.

מרינה סולודקין: התשובה לכך היא חיובית, אבל לא בממלכתי-דתי.

מרינה סולודקין: אני מקבלת הרבה תלונות דווקא מבתי ספר חילוניים על אפליה על רקע עדתי, שמורים לא מתערבים בצורה ראויה כלפי יוצאי ברית המועצות וכלפי אתיופים.

מרינה סולודקין: אני חושבת שאנחנו דנים היום בדברים שהיו בעבר, כלומר בשנות ה-50,60,70.

מרינה סולודקין: עכשיו לא רוצים להודות שיש אפליה אחרת.

מרינה סולודקין: לזה אנחנו צריכים לתת פתרון.

מרינה סולודקין: אני חושבת שההתקפה על צייטלין היא התקפה בלתי מוצדקת שצריכים לטפל בה.

אורי אריאל: אני חושב שהובהר פה בצורה ברורה שהטענות שהועלו נגד בית ספר צייטלין אינן נכונות.

אורי אריאל: הוועדה תצטרך לומר את דברה בעניין.

אורי אריאל: אסור לנו לשכוח שיש פה בית ספר, שיש פה ילדים ששוקלים להירשם לשנת הלימודים הבאה.

אורי אריאל: לא יהיה נכון לקלקל את שמו של בית הספר בגלל איזו גחמה של כתב.

אורי אריאל: אני לא מחפש אשמים, אבל צריך לעשות גם בעניין הזה קצת סדר.

אורי אריאל: המדינה היא מדינה קולטת עליה.

אורי אריאל: בעשור האחרון עלו כמיליון עולים מברית המועצות לשעבר ומאתיופיה.

אורי אריאל: בסך הכל, בשורה התחתונה הקליטה היא טובה.

אורי אריאל: אני מתייחס בעיקר למערכת החינוך, כי זה המקום היותר מסובך.

אורי אריאל: יחד עם זאת, אסור להתעלם מתופעות לא בריאות שצריך להרוג אותן כשהן קטנות.

אורי אריאל: בסך הכל אפשר להוריד את הבעיה הזאת מסדר יומנו, אלא אם עולות בעיות ספציפיות שראויות לטיפול.

אורי אריאל: אני לא מציע לטייח אותן.

אורי אריאל: חבר הכנסת שריד, אני לא חושב שנכון יהיה להתעסק רק עם מגזר מסויים, כי יש בעיה בכל המגזרים.

אורי אריאל: אני למדתי בבית ספר המשותף של קיבוץ שדה אליהו.

אורי אריאל: ילדי לומדים בבית ספר בכפר אדומים, שזה בית ספר מעורב לדתיים וחילוניים.

אורי אריאל: זאת תופעה שכדאי להכיר אותה.

איתן כבל: הדיון הוא על בית ספר צייטלין.

איתן כבל: עם כל הכבוד לחבר הכנסת לשעבר לייזרזון, החינוך התורני זה לא הנושא.

איתן כבל: אנחנו ביקשנו דיון על בית ספר צייטלין.

איתן כבל: פתאום אנחנו מוצאים את עצמנו בדיון שבכלל לא ביקשנו אותו.

אילן שלגי: חבר הכנסת כבל, זכותו של היושב-ראש להרחיב.

אילן שלגי: בית ספר צייטלין כלול בדיון, אבל הוא לא כל הדיון.

אילן שלגי: חברת הכנסת סולודקין העלתה נושא חשוב שלא נוגע לחינוך העצמאי ולא נוגע לצייטלין והוא במסגרת הקונטקסט הזה.

איתן כבל: הטענה היא לא אם יש בבית ספר צייטלין בני עדות מזרח או אין, כי הנתון מראה שיש רוב לבני עדות מזרח.

איתן כבל: עם זה אי אפשר להתווכח.

איתן כבל: מה שחבר הכנסת יוסי שריד העלה זאת שאלה שמערכת החינוך הממלכתית-דתית צריכה להתמודד איתה.

איתן כבל: כבוגר ישיבה תיכונית אני אומר לכם שיש התרוקנות של בתי הספר הממלכתיים-דתיים לטובת ישיבות תיכוניות ואולפנות.

איתן כבל: הטענה הבסיסית היתה סביב הכיתות המדעיות.

איתן כבל: למרות שבבית הספר יש 75% בני עדות המזרח, היחס בכיתות המדעיות לא רק שאיננו זהה אלא הוא אחר.

איתן כבל: זאת הנקודה.

איתן כבל: השאלה היא לגבי אותן כיתות שזוכות ליחס טוב יותר.

איתן כבל: האם מישהו יכול לומר מה קורה בכיתות למדעים?

איתן כבל: יש הודעה לעיתונות של שכבת י"ב, ואני מצטט: "לעיתים כאשר אדם מקבל במה להביע את דיעותיו ואת רגשותיו הוא נסחף לתיאורים ובאופן טבעי הוא עושה פיל מכל עכבר.

איתן כבל: לא נאמר שאין אפליות, לא נאמר שאין רגשי נחיתות לפעמים, אבל בטח לא בסדר גודל שהוצג בתקשורת.

איתן כבל: בשכבה שלנו אין חלוקה לכיתות שחורות ולבנות".

איתן כבל: מה זה בכיתה שלנו?

איתן כבל: מה, הם יודעים דברים שהם לא מספרים?

אילן שלגי: הדבר הזה לא כביל בבית משפט.

איתן כבל: אני ממשיך לצטט.

איתן כבל: "אנו כולנו לומדים יחד, אוהבים אחד את השני ולא מרגישים מפולגים (נשוב ונאמר שזה בשכבה שלנו).

איתן כבל: אנו אוהבים את בית-ספרנו וסמוכים ובטוחים שההנהלה תטפל בבעיה".

איתן כבל: על איזו בעיה הם מדברים אם אין בעיה?

איתן כבל: אני רוצה לדעת מה קורה בכיתות למדעים.

איתן כבל: אני לא חושב שיש מדיניות של אפליה, אני גם לא חושב שיש מישהו שמגיע ואומרים לו שהוא ככה או ככה.

אילן שלגי: האם יש לכם ממצאים לגבי הכיתות למדעים?

30692: בכיתות למדעים לומדים 76% מבני עדות המזרח.

30692: כולם ניגשים לבחינות בגרות ומקבלים תעודות בגרות איכותיות.

נורית הופמן: אני בוגרת בית ספר צייטלין, מורה בבית הספר מעל 20 שנה וחברת הנהלה כבר 8 שנים.

נורית הופמן: אין אפליה בבית ספר צייטלין, אנחנו רואים את זה על סמך כל הנתונים.

נורית הופמן: להיפך, לבית ספר יש גישה פלורליסטית והומניסטית של שיוויון ערך האדם.

נורית הופמן: את זה אנחנו שמים במרכז.

נורית הופמן: כל תלמיד שרוצה מתקבל לבית הספר.

נורית הופמן: הרישום נעשה בעיריית תל-אביב.

נורית הופמן: אנחנו מקבלים גם תלמידים שהם יותר דתיים וגם תלמידים שהם פחות דתיים.

נורית הופמן: בנושא של הצלחה בבגרויות אין מה להוסיף, כי אחוזי הבגרות שלנו הם בין הגבוהים שיש.

נורית הופמן: בשנת תשס"א הבית ספר עמד על 86.51% הצלחה.

נורית הופמן: אם דרישות המינימום של קבלה לאוניברסיטה הן 21 יחידות, אצלנו רוב התלמידים עושים מעל 26 יחידות.

נורית הופמן: 26% מהתלמידים עושים מעל 31 יחידות.

נורית הופמן: הוזכר פה הנושא של כיתות מב"ר.

נורית הופמן: קיבלתי בשנה שעברה תעודת הערכה והוקרה, כי אחוז ההצלחה בכיתות המב"ר בשנת תשס"א היה 79%.

נורית הופמן: אנחנו משקיעים הרבה מאוד בתלמידים.

נורית הופמן: אנחנו נותנים לתלמידים את הנשמה.

נורית הופמן: גם מבחינה חינוכית וגם מבחינה חברתית אנחנו נותנים את מה שאפשר.

נורית הופמן: כמורה בבית הספר וגם כחברת הנהלה מעולם לא שמעתי תלונה כלשהי מתלמידים או מהורים לגבי אפליה עדתית.

משה גפני: כמה זמן את מנהלת את בית הספר?

נורית הופמן: אני כמנהלת אך ורק מחליפה את גילה.

גילה פינקלשטיין: נורית ממלאת מקום מאז שנכנסתי לתפקיד.

משה גפני: מי היה לפנייך?

גילה פינקלשטיין: ד"ר אבי עזר-וייס היה מנהל 14 שנה.

יוסי שריד: מתי יוצא מכרז?

30692: יצא.

נורית הופמן: רציתי לציין שנגרם נזק כבד מאוד לבית הספר, לתלמידים, להורים ולמורים.

נורית הופמן: רוב המורים נפגעו באופן אישי מכל מה שהתפרסם על בית הספר.

נורית הופמן: יש מורים שמשקיעים את הנשמה בבית הספר, נותנים מעל ומעבר.

נורית הופמן: הפגיעה היתה פגיעה מאוד קשה.

יוסי שריד: מה מניע אנשים לבוא ולטעון את הטענות האלה?

ברכה בורקש: אני רוצה לדבר בשם ציבור המורים.

ברכה בורקש: אנחנו אנשים שנותנים הרבה מעבר לשעות שאנחנו צריכים לתת.

ברכה בורקש: המנהלת שלנו הביאה את בית הספר לשיא ולשגשוג שלא ידענו.

ברכה בורקש: כואב לי הלב שזאת מתנת הפרידה שהיא קיבלה.

ברכה בורקש: קיבלתי הרבה מאוד טלפונים מבוגרים שאמרו שהם מצטערים.

ברכה בורקש: הייתי לאחרונה בלוס-אנג'לס.

ברכה בורקש: באחת הכותרות היה כתוב שהקבוצה שיצאה ללוס אנג'לס היא על טהרת האשכנזים.

ברכה בורקש: אמרתי לקולגה שלי שנבדוק את זה, כי עד אז לא בדקנו את זה.

ברכה בורקש: הסתבר לנו שמתוך 23 ילדים 13 ילדים הם בני עדות המזרח.

ברכה בורקש: אנחנו לא בודקים כשעוברים בשער מי הוא בן עדות המזרח ומי הוא לא.

ברכה בורקש: אנחנו לא מרגישים בהבדלים.

ברכה בורקש: מבחינתנו כל הילדים הם ילדים שלנו.

ברכה בורקש: לפתוח את העיתון ולקרוא שאנחנו גזענים זה הלם.

ברכה בורקש: אנחנו פשוט אוהבים את הילדים ואת העבודה שלנו.

ברכה בורקש: בית ספר צייטלין זאת שמורת טבע.

ברכה בורקש: אין צייטלין באף מקום בארץ.

ברכה בורקש: צייטלין זה בית ספר פלורליסטי, מגן על כבוד האדם באשר הוא אדם, מחנך לערכים ציוניים דתיים לאומיים.

ברכה בורקש: זאת גאוות יחידה.

ברכה בורקש: לסיים צייטלין זה לצאת עם דרגות על הכתף.

ברכה בורקש: תראו מה עשו לנו.

ברכה בורקש: הרגו אותנו.

ברכה בורקש: הרגו את ההורים ששלחו בשמחה את הילדים, הרגו את הבוגרים, הרגו את התלמידים.

אילן שלגי: הכאב שלך מובן.

מגלי והבה: אני מוחה על כך שמצאו דרכים לגבי תלמידים מבית ג'אן שרצו ללמוד בבויאר בירושלים.

מגלי והבה: .

אילן שלגי: הם התקבלו והוצאו?

מגלי והבה: לקבל הם מקבלים.

מגלי והבה: נתנו להם תחושה שהם לא חלק מהעם.

מגלי והבה: לא היה שילוב שלהם במערכת.

מגלי והבה: במקום שמשרד החינוך יטפל בבעיה, הוא שלח את התלמידים לבית ספר אחר.

משה גפני: יש תלמידות ברעננה שמשרד החינוך לא מאפשר להן לגשת לבגרות.

משה גפני: מה פתאום הולכים לסיור בתפן?

אילן שלגי: היינו במעלות תרשיחא רוב היום.

אילן שלגי: גם לשדרות וגם לחיפה שנסענו לנחם את האבלים מהפיגוע לא הגעת.

אילן שלגי: לאף סיור עוד לא הגעת.

אילן שלגי: אתמול לא מצאת לנכון לבוא.

אילן שלגי: אם יש איזו שהיא בעיה ברעננה, תביא אותה לשולחן הוועדה.

משה גפני: גם אני הייתי יושב-ראש ועדה בקדנציה הקודמת.

משה גפני: מעולם לא העזתי להתנהג בצורה כזאת פוליטית.

משה גפני: הנושא שנמשך כבר הרבה מאוד זמן לגבי בית ספר צייטלין הגיע רק היום לשולחן הוועדה.

אילן שלגי: אתה לא היית פה בהתחלת הדיון, לכן גם לא שמעת מדוע הוא מתקיים רק היום.

משה גפני: יכול להיות שכל הטענות שהיו בעיתונות נגד בית ספר צייטלין אינן נכונות.

משה גפני: לא הופכים פירסום בעיתונות למהות.

משה גפני: פירסום בעיתונות הוא לא תחקיר.

משה גפני: לא יכול להיות, אדוני היושב-ראש, שלא הוזמנו לכאן האנשים שאמרו בקולם שיש אפליה עדתית בבית ספר צייטלין.

משה גפני: יכול להיות שזה נעשה מתוך נקמנות, אין לי גם עמדה בעניין הזה, אבל התפקיד שלך כיושב-ראש הוועדה הוא לא להרחיב את היריעה ולעשות פוליטיקה מהעניין, כי אם מדברים על אפליה עדתית אפשר לדבר על כל המערכות.

משה גפני: הדיון הוא נקודתי.

משה גפני: אם אתה רוצה לעשות את הדיון מקצועי, אתה חייב לדבר על בית צייטלין ולהגיד אחת מהשתיים: או שמדובר בעלילת דם, שאין מאחוריה כלום.

משה גפני: .

אילן שלגי: אתה לא שמעת את מנהלת המחוז שסיפרה על תוצאות הממצאים של משרד החינוך.

יוסי שריד: מן הראוי היה להביא מישהו שיתבטא כפי שהוא התבטא כדי שנצלוב אותו.

משה גפני: נכון מאוד.

משה גפני: למה הוא מתחיל דיון עם הרב לייזרזון לגבי החינוך העצמאי, או עם לבנה אברמוביץ על מעיין החינוך התורני?

אילן שלגי: אנחנו נבקש ממשרד החינוך, התרבות והספורט לתת לנו לא רק את הדוח שנכתב בעקבות הבדיקה שהוא עשה, אלא גם את כל המסמכים שהיו בפניו, ואז במידת הצורך הוועדה תקיים דיון נוסף ותזמין אנשים נוספים.

משה גפני: נושא הדיון הוא האפלייה העדתית בבית ספר צייטלין.

משה גפני: אי אפשר להתעלם מזה שהיו פירסומים ואנשים אמרו את הדברים.

משה גפני: תפקיד הוועדה זה לא להסתמך על מה שמשרד החינוך עשה.

משה גפני: משרד החינוך צריך לומר את דברו, להביא את המסמכים.

אילן שלגי: אני מסכים איתך.

משה גפני: ולא לדון על החינוך העצמאי ועל מעיין החינוך התורני.

משה גפני: הנושא הוא בית ספר צייטלין.

משה גפני: אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, להמשיך את הדיון הזה.

משה גפני: אני מבקש לקיים דיון על כך שבנות ברעננה לא יכולות לגשת לבגרות.

אילן שלגי: תביא לנו נתונים.

מוחמד ברכה: אני חושב שלא צריך לעבור לסדר היום על שום גילוי של אפליה.

מוחמד ברכה: הדברים האלה חוזרים על עצמם בכל המסגרות של מערכת החינוך.

מוחמד ברכה: עצם העיסוק בעניין הזה בוועדת החינוך הוא דבר חשוב.

מוחמד ברכה: אני מקווה שגם באפלייה נגד ערבים הדברים ימשכו את תשומת הלב.

מוחמד ברכה: חברת הכנסת פינקלשטיין, אני לא חושב שראוי להביא מכתב מוכתב לתלמידים.

מוחמד ברכה: הניסוח שהקריא חבר הכנסת כבל הוא לא הניסוח של התלמידים.

מוחמד ברכה: יש דברים מוכתבים.

מוחמד ברכה: תלמידים בגילאים האלה לא יכולים להעיד על התרומה שלך, חברת הכנסת פינקלשטיין.

גילה פינקלשטיין: אני מציעה להזמין את אלה שכתבו.

מוחמד ברכה: אני מציע שהוועדה תבחן את הסוגייה של ביטול כל השיעורים שמדברים על בירוקרטיה.

מוחמד ברכה: זה לא קיים במערכת החינוך בישראל מזה שנתיים.

אילן שלגי: אנחנו נקיים על זה דיון מיוחד.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, יש לך את הזכות להעיר כל הערה, אבל אני מציע לך להתעזר בסבלנות כשחברי כנסת אחרים מדברים.

מוחמד ברכה: כשאתה מדבר קצת לא לעניין ואני רוצה לקצר, אז אני.

מוחמד ברכה: .

מוחמד ברכה: אתה מעיר על תכנים.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת קובע מה זה לעניין ומה זה לא לעניין.

אילן שלגי: אני מבקש לסכם את הדיון.

אילן שלגי: הוועדה מתייחסת בחומרה לכל תופעה של אפליה עדתית במערכת החינוך, ככל ועד כמה שהיא קיימת, ומגנה כל תופעה כזאת.

אילן שלגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך, התרבות והספורט לעמוד בתוקף על המשמר למניעת תופעות כאלה.

אילן שלגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך להעביר אליה את דוח הוועדה שבדק את הטענות שהתייחסו לבית ספר צייטלין בת"א, לרבות הפרוטוקולים של הוועדה והמסמכים שהיו בפניה.

אילן שלגי: הוועדה מוצאת כי היתה הגזמה במתקפה התקשורתית והציבורית על בית ספר צייטלין, ומצרה על כך שדברים הוצאו מכל פרופורציה ותלמידים ומורים בבית הספר נפגעו מכך.

אילן שלגי: במידת הצורך תחזור הוועדה ותידרש לנושא.

יוסי שריד: אתה אמרת דבר והיפוכו.

יוסי שריד: אם אתה מבקש מסמכים, איך אתה קובע שהיתה הגזמה?

יוסי שריד: יכול להיות שאתה צודק, אבל בוא קודם נשמע.

אילן שלגי: כשאני אומר שהיתה הגזמה אינני אומר שלא היה כלום.

אילן שלגי: אתה רוצה שאני לא אבקש את המסמכים?

יוסי שריד: אני רוצה שתבקש מסמכים, לא שתכתוב בשלב הזה שהיתה הגזמה.

מוחמד ברכה: אם הוועדה קובעת עמדה עקרונית בנושא של אפליה, אני לא חושב שצריך להגביל את זה לנושא העדתי.

אילן שלגי: בעיה עדתית או אפליה כלשהי, בסדר?

מוחמד ברכה: בסדר גמור.

אילן שלגי: מי בעד לאשר את הנוסח הזה, שירים את ידו?

אילן שלגי: ה צ ב ע ה בעד – 4 נגד – 4 הנוסח לא אושר