ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 567, 2005-08-09 13:20

מיכאל איתן: אני מבקש לפתוח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיכאל איתן: על סדר היום הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – איסור פרסום בדבר עבר מיני של נפגע עבירת מין או אלימות), התשס"ג-2003, של חברות הכנסת זהבה גלאון ואורית נוקד – הכנה לקריאה ראשונה.

מיכאל איתן: חברת הכנסת זהבה גלאון מבקשת להוסיף בחוק הגנת הפרטיות את פסקה 2(12): "פרסומו של כל ענין הנוגע לניסיונו המיני של מתלונן בעבירת מין או אלימות כמשמעותה בחוק העונשין, התשל"ז-1977".

דורית ואג: לאחר מכן תידון הצעת חוק של חברת הכנסת אתי לבני.

דורית ואג: זה נדון בהסכמתה וחברת הכנסת זהבה גלאון מייצגת אותה כאן.

אפרת רוזן: הצעת החוק של חברת הכנסת אתי לבני מבקשת להכניס תיקון בחוק העונשין, בסעיף 352, הקובע איסור פרסום שֵם של נפגע עבירה בעבירות מין.

אפרת רוזן: היא מבקשת להרחיב את זה גם על מתלונן בעבירות מין.

מיכאל איתן: אפשר לדון בהצעות החוק במשולב.

אפרת רוזן: אולי כדאי לסיים קודם עם חוק הגנת הפרטיות ואז לעבור לתיקון בחוק העונשין.

אפרת רוזן: זה לא אותו נושא, וגם אין לזה אותן השלכות.

אפרת רוזן: רצינו להסב תשומת לב לכך שבסעיף 2 פסקה (11) לחוק הגנת הפרטיות יש התייחסות למה מהווה פגיעה בפרטיות.

אפרת רוזן: פסקה (11) קובעת כי פגיעה בפרטיות היא גם "פרסומו של ענין הנוגע לצנעת חייו האישיים של אדם ...".

אפרת רוזן: הפסיקה פירשה את "צנעת חייו האישיים של אדם" ככולל גם את עברו המיני ואת ניסיונו המיני של אדם.

אפרת רוזן: החשש שלנו, שקביעה מפורשת בפסקה (12) לא רק מיותרת, אלא גם תגרום להסדר שלילי ויפרשו את פסקה (11) בצורה מצומצמת, כך שהפרסום של עניין הנוגע לצנעת חייו האישיים של אדם לא יחול על אנשים בכלל.

מיכאל איתן: לכן אתם מציעים לא לקדם את הצעת החוק?

קארין מרידור: זה מיותר.

זהבה גלאון: אני חושבת שזה לגמרי לא מיותר.

זהבה גלאון: אתם דואגים לזכויות החשודים יותר מאשר לזכויות הקורבנות.

אפרת רוזן: יתכן מקרה של מתלונן בעבירה שהיא לא עבירת מין או אלימות ועכשיו זה לא יחול עליו.

קארין מרידור: גם אם אני לא המתלוננת אני רוצה שהעבר המיני שלי לא יפורסם.

קארין מרידור: לפי מה שאת מציעה, מותר לפרסם את העבר המיני שלי, כי רק העבר המיני של מתלונן מוגן, כי את מייתרת את פסקה (11) – צנעת חייו של אדם.

מיכאל איתן: את מצמצמת את פסקה (11), ורק למקרים של מתלונן.

מיכאל איתן: ברור שזה לא טוב, זה נגד מה שאת רוצה.

מיכאל איתן: אני יודע מה את רוצה.

מיכאל איתן: את לא רוצה לצמצם דברים.

זהבה גלאון: אני רוצה לנסות לנמק.

זהבה גלאון: אני מדברת על חוק זכויות נפגעי עבירה.

מיכאל איתן: למה אני צוחק?

מיכאל איתן: כי כשאת מנסה לנמק את מתחילה ללמוד את עצמך, מה בעצם את עושה.

מיכאל איתן: זה קורה לעתים גם לי.

מיכאל איתן: עכשיו את מתחילה ללמוד מה זה בעצם.

זהבה גלאון: נראה לך שאני מגישה הצעות חוק ולא יודעת על מה אני מדברת?

מיכאל איתן: לפעמים זה קורה – אתה חושב דבר מסוים, מדברים אתך ופתאום אתה מתחיל לשקול שנית.

זהבה גלאון: לא פעם אחת אני מוכנה להשתכנע, כמו שאתה מכיר אותי, אבל לא במקרה הזה.

זהבה גלאון: אני רוצה לנמק.

זהבה גלאון: היום במסגרת חוק זכויות נפגעי עבירה אוסרים לתשאל קורבנות על העבר המיני שלהם, גם כשהם מעידים בבית-המשפט וגם כשהם נחקרים במשטרה.

זהבה גלאון: זה איסור גורף.

אפרת רוזן: הסעיפים הרלוונטיים הונחו על שולחן הוועדה.

אפרת רוזן: חברת הכנסת גלאון מדברת כרגע על סעיף 13 לחוק זכויות נפגעי עבירה.

מיכאל איתן: כתוב בו: "...

מיכאל איתן: למעט חקירה הנדרשת בנסיבות הענין".

זהבה גלאון: "בנסיבות הענין", אבל החוק ככללו אוסר לתשאל בחקירה משטרתית ובמהלך עדות בבית-המשפט פרטים על העבר המיני של מתלוננת.

מיכאל איתן: הכוונה שלא יעשו בזה שימוש כדי להרתיע, לפגוע.

מיכאל איתן: המטרה – שלא יפחידו, לא יאיימו.

זהבה גלאון: הכוונה – שזה לא רלוונטי לעבירה.

זהבה גלאון: בנוסף לכוונה שלא יפגעו ולא יפחידו ושזה לא ימנע מהן להתלונן שוב – וידוע לנו שנשים בעבירות מין חוששות ולא מתלוננות – אומרים: קודם כול זה לא רלוונטי לעבירה.

זהבה גלאון: גם אם פעם אחת היא כבר נאנסה זה לא רלוונטי ואסור לחקור על כך.

קארין מרידור: אבל אם פעם אחת היא התלוננה תלונת שווא?

זהבה גלאון: תיכף אדבר על תלונות שווא.

מיכאל איתן: לכן יש כאן סייג, ובזה השופט יחליט.

זהבה גלאון: תיכף אגיד לכם מה זה תלונות שווא.

מיכאל איתן: לא כדאי להיכנס לזה.

זהבה גלאון: כדאי, כי זה רלוונטי למה שאני אומרת עכשיו.

רבקי דב"ש: כולם סבורים שאסור לפרסם את עברו המיני של אדם, של כל אדם, ובוודאי של קורבן עבירת מין.

רבקי דב"ש: זה כתוב בפסקה 2(11).

רבקי דב"ש: החשש שלנו - - -

מיכאל איתן: אם זה לא נוגע לצנעת חייו האישיים של אדם, אז מה כן נוגע?

מיכאל איתן: מחר בבוקר יקום מישהו בכל מיני עניינים ויגיד: רגע אחד, זה בכלל לא שייך, עובדה שהכנסת מצאה לנכון לתקן רק לגבי פרסום ניסיונו המיני של מתלונן, ואם זה לא מגיע עד כדי כך אין כל הגנה.

רבקי דב"ש: ניקח לדוגמה סכסוך בין בני זוג.

זהבה גלאון: אני רוצה לנמק, ברשותך.

זהבה גלאון: כמובן שזה הכלל, אבל אני מדברת עכשיו לא על כל בני האדם, שאני חרדה גם להם, אלא על אנשים שנפגעו בעבירות מין.

זהבה גלאון: הם באים להתלונן, ואתה יודע שחוק זכויות נפגעי עבירה אוסר לתחקר אותם, למעט אותו חריג, והכלל הזה כאילו חל.

זהבה גלאון: למה אני אומרת "כאילו"?

זהבה גלאון: כי הוא מופיע בספר החוקים, באותו סעיף שציינת, אבל לא חל על אמצעי התקשורת במקרה הזה, ואמצעי התקשורת "מורחים" סיפורים על נשים.

זהבה גלאון: חבר הכנסת איתן, נראה לך שקפצתי מהשמים עם הרעיון הזה?

זהבה גלאון: לדעתך יום אחד התעוררתי ואמרתי שצריך לתקן את החוק הזה?

מיכאל איתן: אני לא מבין את משמעות המילה "פרסום".

מיכאל איתן: אם המילה "פרסום" לא כוללת עיתונות, מה היא כן כוללת?

ענת אסיף: חברת הכנסת גלאון אומרת שהסעיף לא נאכף.

מיכאל איתן: כתוב: "פרסומו של ענין הנוגע לצנעת חייו האישיים של אדם".

זהבה גלאון: אני מדגישה פרסומים הקשורים לעברן המיני של נשים נפגעות, נשים נאנסות או נשים מוכות.

זהבה גלאון: הן מוצאות את הפרטים האלה מפורסמים בכלי התקשורת.

זהבה גלאון: אנחנו קוראים את זה חדשות לבקרים.

ענת אסיף: צריך להגיש תלונה במשטרה.

זהבה גלאון: אנחנו יודעים איך זה עובד.

זהבה גלאון: אני עושה הבחנה מוגדרת, כי יש כאן אוכלוסייה מסוימת שרוצים להגן עליה.

זהבה גלאון: אתה הרי רוצה לעודד תלונות על עבירות מין ואלימות, אתה רוצה להגיד להן: תהיו מוגנות, לא תהיו חשופות.

זהבה גלאון: אבל בעצם מתברר שכאשר הן מגישות תלונה הדברים מתפרסמים ואז לא רק שהן לא מוגנות.

זהבה גלאון: אל"ף, הן עוברות פעמיים אותה טראומה, של מה שנהוג לקראו "אונס שני", ובי"ת, גורמים לכך שנשים לא יתלוננו.

זהבה גלאון: השאלה אם אתה רוצה להשיג מטרה חברתית.

זהבה גלאון: יש לכל עניין מחירים.

מיכאל איתן: למה את מגינה כאן רק על המתלונן ולא על עֵד למשל?

זהבה גלאון: אני רוצה להגן עכשיו על נשים מוכות, נאנסות וכולי, על תופעה חברתית.

זהבה גלאון: כאן מגינים מפני תופעה חברתית.

זהבה גלאון: במסגרת התופעה החברתית של נשים מוכות, נאנסות וכולי לא רוצים שהעבר המיני שלהן, שלא רלוונטי לעניין, "יימרח" בכלי התקשורת.

זהבה גלאון: רוצים להגן עליהן, שזה לא יתפרסם, כדי שיוגשו עוד תלונות.

זהבה גלאון: אני מדברת עכשיו על קבוצה מובחנת.

זהבה גלאון: הן באות לבית-המשפט ומעידות, ואז רואות שהשם שלהן מופיע בכלי התקשורת, ולא רק השם שלהן אלא גם העבר המיני שלהן.

זהבה גלאון: הדגש הוא על העבר המיני, אני מתמקדת רק בזה.

זהבה גלאון: אני טוענת שהפרסום הזה לא רק פוגע בנשים.

זהבה גלאון: בעיניי זה גובל גם בשיבוש הליכי משפט, ולדעתי גם פוגם באובייקטיביות של השופטים.

זהבה גלאון: אם כתוב שפעם אחת היא כבר נאנסה, אומרים: אה, כבר היה לה עבר, אולי היא הגישה תלונת שווא.

זהבה גלאון: הסיפור הזה, שאולי היא הגישה תלונת שווא, מקומם מאוד אותי.

זהבה גלאון: לא אמרתי שזה לא קורה, אבל העובדה שלא הצליחו להוכיח לא אומרת שלא קרה דבר, מי כמוכם יודע.

זהבה גלאון: לא סתם אני מתעקשת.

זהבה גלאון: יש תופעות, בעיקר בכל הקשור לנשים, ואנחנו רוצים לעודד נשים להתלונן.

מיכאל איתן: מה ההבדל בין אישה או גבר שמתלוננים ובין עֵד למשל?

מיכאל איתן: למה את השם שלו כן אפשר למצוא מחר בעיתון?

זהבה גלאון: אני לא מדברת על השם, אלא על פרסום העבר המיני.

זהבה גלאון: לא שואלים עדים על עברם המיני וזה גם לא מתפרסם לאחר מכן.

מיכאל איתן: למה לא שואלים?

מיכאל איתן: הוא מעיד ושואלים אותו בבית-המשפט.

מיכאל איתן: זה לא רלוונטי?

זהבה גלאון: אתה רוצה לעודד נשים להתלונן.

זהבה גלאון: אתה רוצה למנוע שהעבר המיני שלהם בכלל יהיה פקטור במהלך החקירה.

זהבה גלאון: אחר-כך אתה רוצה למנוע את הפרסום בכלי התקשורת.

זהבה גלאון: דרך אגב, אני חושבת שלא צריך לפרסם עבר מיני של אף אחד, גם כשחוקרים עֵד.

זהבה גלאון: אבל זה דונה כשמדובר במתלוננת.

מיכאל איתן: אבל כתוב שאסור לפרסם עניין הנוגע בצנעת חייו האישיים של אדם.

מיכאל איתן: לא רק זה, יש גם ערכים אחרים.

מיכאל איתן: כאן דיברנו על סוגים שונים של אנשים שנפגעים מפרסום, כשהצעת החוק שלך מתייחסת רק לקבוצה ספציפית, ועכשיו גם לעניין ספציפי.

מיכאל איתן: אבל יש עוד דברים שאולי לא ראוי לפרסם, שיכולים לפגוע מאוד בצנעת חייו של אדם.

זהבה גלאון: פסקה (11) נותנת מענה למה ששאלת אותי על העֵד.

זהבה גלאון: אני מדברת עכשיו על תלונות בעבירות מין ואלימות, ואני מדברת עכשיו על פרסום עבר מיני, וזה רלוונטי לעניין הנקודתי הזה.

זהבה גלאון: לא במקרה אני מעלה את זה, כי זה הפך להיות בעיה חברתית.

זהבה גלאון: זה הפך להיות בעיה שנשים לא רוצות להתלונן כי הן חוששות בצדק מהפרסום, כי חייהן האישיים "מרוחים" אחר-כך בכלי התקשורת.

זהבה גלאון: יש דבר מה שמקומם אותי בשני היבטים.

זהבה גלאון: אחד, הטענה שאולי מגישים תלונות שווא.

זהבה גלאון: כל פעם שמעלים את הטיעון הזה אני מודה ש"מתקצר לי הפיוז" – אני אומרת את זה בלשון לא פרלמנטרית, סלחו לי.

זהבה גלאון: אנחנו יודעים מה היחס בין מספר התלונות שמתבררות כנכונות לבין השוליים שבשוליים שבשוליים של התלונות שלא מוכחות, וגם אז לא בטוח שזאת תלונת שווא, כי כשלא הצליחו להוכיח זה לא אומר דבר.

זהבה גלאון: אמר על זה כבר השופט חשין את מה שאמר.

קארין מרידור: אז מה אם השופט חשין אמר את מה שאמר.

קארין מרידור: זה לא נכון.

זהבה גלאון: דבר נוסף, אני לא יודעת איפה עומדת ההצעה של חבר הכנסת רשף חן לאיסור פרסום שֵם חשוד.

זהבה גלאון: אולי ההצעה הזאת התבטלה.

זהבה גלאון: הייתי נגדה כאשר עלתה כאן.

זהבה גלאון: אני לא יודעת מה קרה בסוף.

מיבי מוזר: נקבע דיון בה ב-22 באוגוסט.

זהבה גלאון: יש כאן דבר מעוות בתפיסה החברתית של הממשלה, אני לא יודעת איך להגדיר את זה.

זהבה גלאון: התנגדתי להצעה לאיסור פרסום שֵם חשוד, אני חושבת שאינה נכונה, אבל תראה מה קורה.

זהבה גלאון: אם ההצעה שלי לא תעבור וההצעה לאיסור פרסום שֵם חשוד תעבור למעשה נותנים עדיפות לזכויות החשודים על פני זכויות הקורבנות, בהגדרה ובאופן מובנה, כך המדינה עושה.

זהבה גלאון: זה הרי מטורף.

אפרת רוזן: אלה שתי מטריות שונות, שֵם של חשוד או שֵם של נפגע ופרסום העבר המיני.

אפרת רוזן: ב"צנעת חייו" איסור פרסום העבר המיני חל גם על החשודים.

זהבה גלאון: אז קל וחומר.

רבקי דב"ש: אני רוצה להבהיר את הנזק שעלול להיגרם אם יתווסף סעיף כזה לספר החוקים.

רבקי דב"ש: כאשר מחוקקים ומוסיפים סעיף ספציפי, ילמדו מכלל ההן על הלאו.

רבקי דב"ש: אם נאמר שפרסום עניין על עברו המיני של אדם אסור רק לגבי סוג מסוים של אנשים, נלמד שלגבי סוגים אחרים של אנשים זה מותר.

רבקי דב"ש: אני לא מדברת דווקא על מתלוננים, אלא לדוגמה בהליכי גירושין.

רבקי דב"ש: יבוא מישהו ויפיץ את עברה המיני או ההווה המיני של זוגתו בנפרד ויכפיש את שמה.

רבקי דב"ש: אם כך יהיה, יגידו: יש סעיף ספציפי שמתייחס לנושא העבר מיני.

רבקי דב"ש: אם יהיה סעיף ספציפי אנחנו עלולים למצוא עצמנו במצב שנושא הניסיון המיני ייצא מכלל צנעת הפרט, כי יש הסדר ספציפי.

רבקי דב"ש: אני חושבת שאת מצביעה כאן על עניין שבעייתו באכיפה, לא בהסדר.

רבקי דב"ש: ההסדר קיים.

רבקי דב"ש: יש גם את סעיף 352 לחוק העונשין, שמדבר, אמנם לא ספציפית על עבר מיני, אבל נותן הגנה לנפגע.

זהבה גלאון: אני מדברת רק על עבר מיני.

זהבה גלאון: אני מכירה את הגישה הזאת של משרד המשפטים.

זהבה גלאון: הרי החוק עבר בגלל הגישה הזאת, כשאמרו שיש מענה כללי.

זהבה גלאון: אני לא רוצה מענה כללי, אלא מענה ספציפי לעניין העבר המיני.

רבקי דב"ש: אבל המענה הספציפי עלול לפגוע ולהתיר פרסום הניסיון המיני של אנשים אחרים.

זהבה גלאון: כך טענתם בכל חקיקה ספציפית, כמו בנושא הטרדות מיניות.

זהבה גלאון: בכל חקיקה מובחנת שבאה לתת מענה לבעיה חברתית היתה התנגדות של משרד המשפטים, בשל תפיסה שמרנית.

זהבה גלאון: אנחנו נותנים עכשיו עדיפות לנשים שהן קורבנות עבירה, רוצים להגן על הזכויות של נפגעי עבירה.

זהבה גלאון: אנחנו אומרים: נבחין את נושא העבר המיני, הוא לא רלוונטי, לא ניתן שישאלו עליו, ולא ניתן קל וחומר שיפרסמו אותו.

זהבה גלאון: למיטב זיכרוני מועצת העיתונות - - -

רבקי דב"ש: אם זאת הכוונה אז חוק הגנת הפרטיות הוא לא המקום המתאים.

רבקי דב"ש: אם תשימי לב, 11 הפסקאות הקיימות היום בסעיף 2 בחוק הגנת הפרטיות, שמגדירות מה היא פגיעה בפרטיות, כולן רחבות.

מיכאל איתן: אם רוצים להדגיש את עניין פרסום הניסיון המיני, אני מציע לכלול את זה בפסקה (11): "פרסומו של ענין הנוגע לצנעת חייו האישים של אדם, לרבות ניסיונו המיני, או למצב בריאותו, או להתנהגותו ברשות היחיד".

זהבה גלאון: אני לא רוצה.

עדה פליאל-טרוסמן: אני מבינה את חברת הכנסת גלאון, כי אז לא יהיה אבחון לגבי נפגעי תקיפה מינית, והיא רוצה כן לייחד את הקבוצה הזאת.

רבקי דב"ש: אבל האבחון הזה עלול לפגוע באנשים אחרים, בציבור רחב בהרבה.

מיבי מוזר: הרעיון שלך מבורך, ואף אחד לא חולק על כך שלא צריך לפרסם ניסיון מיני.

מיבי מוזר: אבל אם מציגים את זה בפסקה נפרדת, כפי שאת מציגה, אז באמת מצמצמים את הסעיף הכללי.

מיבי מוזר: זה לא טוב ועלול להזיק.

מיבי מוזר: ההצעה של חבר הכנסת מיכאל איתן, לצרף את עניין הניסיון המיני כפירוט בפסקה (11), תשיג את המטרה שאת רוצה להשיג, שהיא מטרה חשובה, אין בכלל חילוקי דעות על כך.

זהבה גלאון: יש חילוקי דעות, זה בדיוק העניין.

מיבי מוזר: אף אחד לא חולק על המטרה שלך, ואני אומר את זה כמי שמייצג עיתונים, שהעיקרון של הצעת החוק מבורך מאוד.

מיבי מוזר: אבל חשוב איך מביאים אותו, ורצוי להביא אותו בתוך הסעיף הכללי דווקא, משום שאז זה חל על כלל האוכלוסייה: אסור לפרסם ניסיון מיני של כל אדם כי זה פגיעה בפרטיות.

זהבה גלאון: אני עושה הבחנה בין נפגעי עבירה, קורבנות אלימות, ובין כלל האדם.

זהבה גלאון: לא אכפת לי שיתקנו לשיטתך את פסקה (11), כדי שזה יחול על כולם, אך אני מציעה שיעשו סעיף מובחן נוסף שיתייחס לקורבנות עבירות מין או אלימות.

זהבה גלאון: הסעיפים לא מייתרים זה את זה.

מיכאל איתן: יש לי הצעה: נעזוב את חוק הגנת הפרטיות ונשים את זה בחוק זכויות נפגעי עבירה.

מיכאל איתן: אחת הזכויות של נפגע עבירה שלא יפרסמו את הדברים האלה.

מיכאל איתן: ואילו כאן נשאיר את הכלל העיקרי של הגנת הפרטיות ברמה הכללית.

ענת אסיף: זה עשוי להביא אותו נזק.

מיכאל איתן: זה לא יביא לאותה תוצאה.

מיכאל איתן: זה בכלל לא אותו דבר.

קארין מרידור: האם בחוק זכויות נפגעי עבירה יש אפשרות לפרסם אם יש עניין ציבורי המצדיק את זה?

אפרת רוזן: בחוק זכויות נפגעי עבירה אין כל התייחסות לפרסום.

מיכאל איתן: אנחנו מדברים על זכויות נפגעי עבירה.

מיכאל איתן: אנחנו רוצים לרכז את זה במקום אחד.

מיכאל איתן: באותו מקום, בין כל הזכויות של נפגעי עבירה נזכיר גם את זה.

קארין מרידור: אבל אי אפשר לעשות איסור גורף, גם אם יש מקרה אחד - - -

מיכאל איתן: נסייג אותו שם.

מיכאל איתן: לא משנה כרגע.

מאירה בסוק: אפשר לשים את זה כסעיף קטן 13(ג) בחוק זכויות נפגעי עבירה.

מאירה בסוק: כך מטרת הצעת החוק לא תלך לאיבוד.

זהבה גלאון: בהמשך לדברים שנאמרו כאן, אולי אפשר לעשות משהו משולב – גם להכניס פירוט בסעיף 2(11), כפי שהציע חבר הכנסת איתן.

מיבי מוזר: אני תמכתי בהצעה של חבר הכנסת מיכאל איתן, להכניס את זה בפסקה (11).

מיכאל איתן: אבל אני הולך כבר למקום אחר.

זהבה גלאון: אני רוצה כבר להרוויח מכל הכיוונים.

זהבה גלאון: אני רוצה להציע הצעה.

זהבה גלאון: אני מוכנה לקבל את ההצעה שלך, שנשמעת לי הגיונית, להוסיף סעיף קטן 13(ג) בחוק זכויות נפגעי עבירה.

ענת אסיף: שם זה איסור חקירה.

ענת אסיף: אי אפשר להלביש איסור פרסום בסעיף של איסור חקירה.

רבקי דב"ש: צריך למצוא מקום מתאים.

זהבה גלאון: נעשה שילוב.

זהבה גלאון: אני מאמצת את הרעיון שלך, אדוני היושב-ראש.

מיכאל איתן: מאז הגעתי לוועדה אני חולם על ריכוז כל זכויות נפגעי העבירה במקום אחד.

מיכאל איתן: ייקבע מקום מסוים שבו ידובר על נפגעי עבירה ויינתנו להם זכויות, וכל פעם נרחיב, יש לי כוונה לנסות להשפיע לטווחים ארוכים יותר.

מיכאל איתן: משום מה זה תקוע בשל בעיות תקציביות, אבל אולי נגיע גם לזה, שיבואו שר האוצר ושר המשפטים ויעשו תוכנית ל-3-5 שנים קדימה, איך מרחיבים כל פעם את זכויות נפגעי העבירה.

מיכאל איתן: בתפיסה צריך להכיר בכך שלנפגעי עבירה יש זכויות ומגיע להם פיצוי על שהחברה נכשלה להגן עליהם, והם בוודאי לא צריכים לשאת בנזק שנגרם להם.

מיכאל איתן: עכשיו אנחנו מדברים על אותו עניין בדיוק.

מיכאל איתן: אנחנו נותנים לאדם שמתלונן, שנפגע מעבירה, זכות לאסור את הפרסום.

מיכאל איתן: הוא יכול לפרסם, אם הוא רוצה, אבל פרט לו אף אחד אחר לא יכול לפרסם.

מיכאל איתן: זאת זכות שקנויה לו.

מיבי מוזר: צריך להשאיר שיקול דעת גם לבית-משפט.

מיכאל איתן: יהיו סייגים.

מיכאל איתן: אני לא אומר כעת מה.

מיכאל איתן: יתכן גם עניין ציבורי לפרסם.

מיכאל איתן: אני עוד לא נכנס כרגע לפרטים.

מיכאל איתן: אף פעם בשום דבר אין זכות אבסולוטית.

מיכאל איתן: יהיו סייגים.

מיכאל איתן: נדבר עליהם אחר-כך.

מיכאל איתן: קודם כול, איפה זה צריך להיות?

מיכאל איתן: זאת זכות ייחודית שניתנת לנפגעי עבירה.

מיכאל איתן: ואז לא נפגע בכלליות של חוק הגנת הפרטיות, זכויותיהם יהיו מוגנות גם מתוקף סעיף 2(11) בחוק הגנת הפרטיות, אבל גם נזכיר את זה במקום ספציפי שנוגע לנפגעי עבירה.

מיכאל איתן: זאת הצעה אחת.

מיכאל איתן: ההצעה השנייה, להכניס את זה לפסקה 2(11).

זהבה גלאון: זאת לא הצעה שנייה.

זהבה גלאון: זה לא או-או, אלא גם וגם.

מיכאל איתן: אמרתי שיש שתי הצעות.

מיכאל איתן: את רוצה את שתיהן.

זהבה גלאון: יש שלוש הצעות.

זהבה גלאון: האחת, להעביר את זה לחוק זכויות נפגעי עבירה; השנייה, להכניס את זה לסעיף 2(11) בחוק הגנת הפרטיות; ואני מציעה הצעה שלישית, להעביר את זה לחוק זכויות נפגעי עבירה וגם לתקן את סעיף 2(11), כפי שהצעת מלכתחילה.

ענת אסיף: לא נתנגד לתקן את סעיף 2(11).

ענת אסיף: זה פירוט.

ענת אסיף: אנחנו לא מאוד אוהבים את זה כתפיסת חקיקה אבל לא נתנגד.

ענת אסיף: לגבי העברת האיסור לחוק זכויות נפגעי עבירה, בעיניי זה לא עושה שום שיפור לעומת נוסח ההצעה הכתוב היום.

ענת אסיף: יגידו שחוק זכויות נפגעי עבירה הוא ההסדר הספציפי והמיוחד לנפגעי עבירה ולכן ההגנה על פרטיותו של נפגע עבירה מצומצמת רק לעברו המיני, ואולי בכלל כל החוק הזה לא חל עליו.

ענת אסיף: אני לא פוסלת גם פרשנות כזאת.

ענת אסיף: יבוא נפגע עבירה שפרסמו את תמונתו או קולו לצורך רווח, משהו שבאופן כללי נכנס לסעיף 2(6) בחוק הגנת הפרטיות, ויגידו לו: סליחה, אתה נפגע עבירה, יש לך חוק ממצה שמגדיר את זכויותיך.

מיכאל איתן: מה פתאום?

מיכאל איתן: לא מפרשים כך חוקים.

ענת אסיף: לא הייתי רוצה שכך יפרשו.

מיכאל איתן: כשיש חוק ספציפי לעניין מסוים האם הקבוצה אליה מתכוון החוק הזה נותרת נטולת זכויות בכל שאר התחומים?

מיכאל איתן: איפה קורה דבר כזה?

ענת אסיף: בדיוק בגלל זה אני אומרת, אני מבינה את הכיוון שלך, לעשות איזשהו קוד לזכויות נפגעי עבירה, אבל אסור לשכוח שלנפגעי עבירה יש עוד הסדרים וזכויות גם בחוקים אחרים.

מיכאל איתן: זה לא בא לשלול מהם שום זכות.

ענת אסיף: נכון, אבל חוק הגנת הפרטיות הוא הסדר מאוד-מאוד עקבי וקוהרנטי עם כל מיני הסדרים מגבים, ולכן זה בדיוק המקום.

ענת אסיף: אם תעשה איסור פרסום בעניין פרטיות במיוחד לנפגעי עבירה, קודם כול מבחינה משפטית תצטרך לגרור כל מיני הסדרים מגבים מכאן לשם.

ענת אסיף: אני גם רואה אפשרות שבית-המשפט יגיד: רק שנייה, ויכתוב דיסרטציות איך סעיף 2(11) בחוק הגנת הפרטיות עומד מול האיסור בחוק זכויות נפגעי עבירה.

ענת אסיף: לשם מה אנחנו צריכים את זה?

ענת אסיף: מבחינה משפטית אין לי שום ספק שהעבר המיני של הנפגע נכנס לפחות לסעיף 2(11).

ענת אסיף: אם יש בפועל פרסומים כאלה, צריך לבדוק למה החוק לא מיושם, למה לא מגישים כתבי אישום בעניין הזה, האם הגישו תלונות, האם נפתחו חקירות, האם נשלחו אזהרות – זה מה שצריך לבדוק, זאת הדרך.

זהבה גלאון: היא לא שכנעה אותי.

רבקי דב"ש: אם יתוקן חוק זכויות נפגעי עבירה מה יקרה כאשר יפרסמו את עברו המיני של קורבן עבירת שוד לדוגמה?

זהבה גלאון: אבל דיברתי על עבירות מין ואלימות.

רבקי דב"ש: אם נכניס את זה לסעיף 2(11) ונכתוב "לרבות עברו המיני של אדם", אז יש הגנה כלשהי, אבל אם נתקן את סעיף 13 בחוק זכויות נפגעי עבירה תיווצר בעיה כלשהי.

זהבה גלאון: לא כך אני מציעה, ירדתי מזה.

רבקי דב"ש: מעבר לכך, בחוק זכויות נפגעי עבירה אין בכלל התייחסות לנושא הפרסום.

מיכאל איתן: חברת הכנסת זהבה גלאון, תשקלי מה לעשות.

זהבה גלאון: שקלתי.

זהבה גלאון: אני רוצה את שני הדברים, אבל בלית ברירה אלך עכשיו רק על תיקון סעיף 2(11) בחוק הגנת הפרטיות.

זהבה גלאון: אני לא כל-כך אוהבת את זה.

מיכאל איתן: אחרי הקריאה הראשונה נחזור ונדון על כך, אם תרצי.

מיבי מוזר: תציעי הצעת חוק שתתייחס לסעיף 13 בחוק זכויות נפגעי עבירה, בעקבות התיקון שייעשה בסעיף 2(11) בחוק הגנת הפרטיות, כפי שהציע חבר הכנסת מיכאל איתן.

זהבה גלאון: אבל אז אני צריכה להגיש הצעת חוק נוספת.

זהבה גלאון: אתה יודע מה זה הליך חקיקה?

זהבה גלאון: חייבים לעבור 45 ימים עד שזה מגיע למליאה.

מיבי מוזר: בינתיים החקיקה הזאת תעבור ויתכן שהבעיה תיפתר.

מיבי מוזר: תהיה לך שהות לחשוב ולהתייעץ איך לתקן את סעיף 13 בחוק הגנת הפרטיות, כדי להבטיח את זה אולי גם מכיוון אחר.

רבקי דב"ש: אני חושבת שהבעיה היא באכיפה.

מיבי מוזר: הבעיה לדעתי פתורה גם היום, נכון, אבל היא בוודאי נפתרת עם התוספת שהציע חבר הכנסת מיכאל איתן בסעיף 2(11).

זהבה גלאון: אני מבקשת לשמוע כיצד אתם מציעים לנסח את סעיף 2(11).

אפרת רוזן: ייאמר: "פרסומו של ענין הנוגע לצנעת חייו האישיים של אדם, לרבות עברו המיני, או למצב בריאותו, או להתנהגותו ברשות היחיד.

אפרת רוזן: " עדיף להשתמש במושג "עברו המיני" ולא "ניסיונו המיני", כי זה מושג שמוכר כבר בחקיקה.

זהבה גלאון: אני לא מאושרת מזה, כי זה לא נותן מענה לנפגעי עבירות מין ואלימות.

מיכאל איתן: תחשבי על זה עוד.

מיכאל איתן: אחרי הקריאה הראשונה נראה מה לעשות.

מיכאל איתן: או שאת מעדיפה לחכות עם ההצבעה כעת?

מיכאל איתן: יש לך שתי אפשרויות.

זהבה גלאון: בין קריאה לקריאה אני מחכה בוועדה שנה בתור.

דורית ואג: אחרי קריאה ראשונה לא מחכים הרבה זמן.

דורית ואג: אני מוחה על ההשמצה.

מאירה בסוק: בחוק נפגעי עבירה אין בכלל סייג על פרסום.

ענת אסיף: אם הייתם מצביעים על חסר בהסדרי פרסום, אבל מבחינה משפטית אין חסר.

זהבה גלאון: אני מציעה לא לקבל החלטה בשלב זה.

זהבה גלאון: אני לא מאושרת מזה.

זהבה גלאון: אני לא יודעת אם זה נותן לי מענה.

מאירה בסוק: אולי בינתיים תתקני את סעיף 2(11).

מיכאל איתן: בינתיים תתקדמי, נעבור להכנה לקריאה שנייה ושלישית ואז נחשוב עוד פעם.

זהבה גלאון: בסדר.

מיכאל איתן: מי בעד העברת הצעת החוק לקריאה ראשונה במליאה?

מיכאל איתן: בעד הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – איסור פרסום בדבר עבר מיני של נפגע עבירת מין או אלימות), התשס"ג-2003– 2 נגד – אין נמנעים – אין הצעת החוק נתקבלה.

מיכאל איתן: הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – איסור פרסום בדבר עבר מיני של נפגע עבירת מין או אלימות), התשס"ג-2003 נתקבלה פה אחד.

מיכאל איתן: הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור פרסום שם מתלוננת בעבירות מין), התשס"ה-2004, פ/2886

אפרת רוזן: אנחנו עוברים להצעת חוק העונשין (תיקון – איסור פרסום שם מתלוננת בעבירות מין), התשס"ה-2004, של חברת הכנסת אתי לבני.

אפרת רוזן: זה תיקון לסעיף 352 לחוק העונשין.

אפרת רוזן: הסעיף עוסק באיסור פרסום, וקובע כדלקמן: "המפרסם ברבים שמו של אדם או של כל דבר שיש בו כדי לזהות אדם כמי שנפגע בעבירה לפי סימן זה, דינו – מאסר שנה.

אפרת רוזן: " התיקון מבקש להוסיף הגנה, איסור פרסום, לא רק לנפגע עבירה אלא גם למתלונן בעבירה.

אפרת רוזן: "המפרסם ברבים שמו של אדם או של כל דבר שיש בו כדי לזהות אדם כמי שנפגע בעבירה או כמתלונן בעבירה לפי סימן זה או על-פי הוראות החוק למניעת הטרדה מינית, התשמ"ח-1988, דינו – מאסר שנה.

אפרת רוזן: " רציתי להסב תשומת לבכם לכך שהיום יש חקיקה שמכסה את ההגנה שרוצים לתת גם למתלוננים ולא רק לנפגעי העבירה.

אפרת רוזן: מתלונן – כלומר אדם שהתלונן במשטרה, או שנסגר תיק החקירה, או שהוא התלונן וזה התפתח להליך בבית-המשפט והאדם זוכה, בין אם זיכוי מוחלט ובין אם זיכוי מחמת הספק.

אפרת רוזן: אם הוא זוכה, והאדם רק מתלונן ולא נפגע עבירה, לכאורה סעיף איסור הפרסום לא חל עליו.

אפרת רוזן: התיקון רוצה להחיל את איסור הפרסום של שֵם לא רק על מי שנפגע בעבירה אלא גם על מי שהתלונן בעבירה, גם אחרי שהאדם זוכה.

מאירה בסוק: את מדברת על הפסיקה שהיתה.

מאירה בסוק: כדאי לתת את הרקע להצעה הזאת, ככל שאנחנו מבינים אותה.

אפרת רוזן: כפי שהבנתי, הרקע נעוץ בפסק-דין בו השופט קבע במפורש קביעה פוזיטיבית ש-4 נשים חברו יחדיו כדי להעליל על אדם עלילות.

אפרת רוזן: היה מדובר בהטרדה מינית, והאדם זוכה זיכוי מוחלט.

אפרת רוזן: באותו מקרה, בגלל שהדיון נערך בדלתיים סגורות, על-פי סעיף 68 לחוק בתי-המשפט יצא איסור פרסום.

אפרת רוזן: יוצא איסור פרסום סטטוטורי אוטומטי על-פי סעיף 70 לחוק בתי-המשפט.

אפרת רוזן: כדי להסיר את איסור הפרסום צריך ליזום פנייה לבית-המשפט.

אפרת רוזן: האדם שזוכה יזם פנייה לבית-המשפט, זה התגלגל והגיע עד לבית-המשפט העליון.

אפרת רוזן: בבית-המשפט העליון השופט חשין קבע שלמרות שהאדם זוכה זיכוי מוחלט יש עוד אינטרסים שלפעמים תלויים, גם אינטרסים הקשורים בנסיבות המקרה למתלוננות עצמן וגם אינטרסים כלליים, כמו הרצון לעודד תלונות במשטרה, ובאותו מקרה לא הסיר את איסור הפרסום, אי אפשר היה לפרסם את שם המתלוננות למרות שהאדם זוכה.

אפרת רוזן: אני מבינה שהצעת החוק הזאת רוצה לקבוע את זה מבחינה סטטוטורית, לקבוע איסור פרסום גורף בכל מקרה מראש ולעַד של שֵם מתלוננות בעבירות מין.

אפרת רוזן: חשבנו שההסדר הקיים היום בחוק מספיק, מהבחינה שיש כאן בדיקה ספציפית לגבי כל מקרה ומקרה.

אפרת רוזן: הנסיבות גם מראות שאכן יש מקרים שלמרות שאדם זוכה זיכוי מוחלט עדיין צווי איסור הפרסום נשארים על כנם.

ענת אסיף: זאת היתה גם עמדת הממשלה.

מיכאל איתן: מה זאת אומרת "זוכה זיכוי מוחלט"?

אפרת רוזן: לא מחמת הספק.

ענת אסיף: בית-המשפט עשה באותו מקרה איזונים.

ענת אסיף: הנאשם שזוכה רצה שיפרסמו את שמות המתלוננות כנקמה.

ענת אסיף: הוא אמר: אם בית-המשפט קבע שהן הגישו תלונת שווא אני רוצה שעכשיו כולם יידעו שהן הגישו תלונת שווא.

ענת אסיף: בית-המשפט שקל את השיקול הזה, בעיקר מול השיקול שמתלוננות עתידיות יפחדו מלכתחילה להגיש תלונות: למרות שאני מגישה תלונת אמת, מי יודע, אולי בית-המשפט לא יאמין לי ויקבע שהגשתי תלונת שווא ובסוף יפרסמו את השם שלי.

ענת אסיף: זה היה השיקול מנגד, ועובדה שבית-המשפט קיבל אותו.

מיכאל איתן: אתם אומרים לא להתערב, להשאיר את זה פתוח?

זהבה גלאון: כן להתערב.

אפרת רוזן: המצב החוקי היום, כאשר הדיון מתקיים בדלתיים סגורות יש איסור פרסום, ואיסור הפרסום הזה נצחי, במובן זה שחייבים ליזום פנייה לבית-המשפט כדי שאיסור הפרסום כבר לא יחול, ואז בכל מקרה יש בדיקה ספציפית של נסיבות המקרה.

שלי דביר: לא רק על זה, אלא גם על תלונות במשטרה שבסוף לא הגיעו לכדי כתב אישום.

שלי דביר: זה הצד השני.

ענת אסיף: הבנתי שהיוזמה להצעת החוק נולדה עקב פסק-הדין, כלומר התייחסה לשלב לאחר שיש זיכוי.

ענת אסיף: בשלב הזה קשה לי לראות מצב – אלא אם כן מישהו מהשטח יגיד שיש מצב כזה - -

זהבה גלאון: קוראים לזה נקמה.

ענת אסיף: - - קשה לי לראות מצב שאין לנפגעת הגנה.

ענת אסיף: הרי בשלב שהמתלוננת מגישה תלונה כנפגעת, אפילו אם לא יגיע לכדי כתב אישום, היא נחשבת נפגעת.

ענת אסיף: אז מתי היא חשופה?

ענת אסיף: מרגע שהגישו את כתב האישום?

ענת אסיף: גם זאת שאלה עקרונית.

מיבי מוזר: בשלב הזה סעיף 68 בוודאי מגן עליה.

ענת אסיף: זה אם מגיעים לבית-משפט.

מאירה בסוק: נשים מגיעות לנעמ"ת וטוענות שהן מפחדות להגיש תלונות משום שהן מפחדות ששמן יתפרסם, גם כמתלוננות.

מאירה בסוק: זאת הבעיה המרכזית.

זהבה גלאון: אם יש תלונת שווא, יש לזה מענה.

זהבה גלאון: שיפתחו בחקירה על תלונת שווא.

מיכאל איתן: אבל אי אפשר לדעת.

מיכאל איתן: אף אחד לא יודע.

מיכאל איתן: הנה, לאחרונה פרסמו סיפורים על חנן גולדבלט ואז הגיעו עוד ועוד נשים להתלונן.

מיכאל איתן: כאן אתם רוצים לסגור את האפשרות לפרסם.

זהבה גלאון: מבקשים למנוע רק את פרסום שמות המתלוננות, לא את פרסום האירוע.

מיכאל איתן: אם היו מפרסמים הכול פרט לשם של חנן גולדבלט, מה היה קורה?

קריאה: מדובר על שמות המתלוננות.

מיכאל איתן: אני מדבר על בחורות שיש להן שיטה בחיים – להתלונן.

מיכאל איתן: אז מה קרה?

מאירה בסוק: במקרה של חנן גולדבלט הגיעו פניות של נשים רבות מכל מיני מקומות, אף אחד לא התאגד יחד, אבל לא כך היה במקרה שצוין כאן שנדון בבית-המשפט העליון.

קארין מרידור: עוד לא יודעים.

קארין מרידור: חנן גולדבלט עוד לא הורשע.

קריאה: החוק היום נותן מענה למקרים האלה.

זהבה גלאון: החוק לא נותן מענה.

זהבה גלאון: הגישה המוצגת כאן בעייתית מאוד.

זהבה גלאון: חבר הכנסת מיכאל איתן, אתה רוצה להעניק רשת ביטחון לנשים, שלא תחשושנה להתלונן ושלא תחשושנה שהשם שלהן יתפרסם.

מיכאל איתן: עד לנקודה מסוימת.

מיכאל איתן: אני צריך להגן גם על הנתבעים ולהגן מפני תלונות שווא.

מיכאל איתן: צריך להביא גם את זה בחשבון.

מיכאל איתן: יש הבדלים ביני ובינך.

מיכאל איתן: בואי נסכים שבצד תלונות מוצדקות רבות, ובכלל העובדה שנשים נפגעות יותר מתקיפות, אלימות ופגיעות מיניות – פחות גברים נפגעים מעבירות מין, למרות שיש גם גברים כאלה, אבל מספרם זניח, השיעור שלהם נמוך יותר – ולכן הצורך להגן על נשים גדול יותר.

מיכאל איתן: לכן ראוי שניתן מענה לא סימטרי, נעדיף הגנה על נשים כי התופעה הזאת קיימת.

מיכאל איתן: אבל זה לא מוביל אותנו לאמירה שאין מקרים שגם נשים עשויות, עלולות לנצל, ובעבר גם ניצלו לרעה את העובדה שהן מצטיירות כגורם נפגע מול גברים אלימים, מנצלות את המנגנונים שפותחו במשך השנים לצורך העדפה ופוגעות שלא לצורך ומתוך עיוות דין בבני זוגן.

מאירה בסוק: יש כל-כך מעט מקרים כאלה.

מיכאל איתן: מעט, אבל זה קיים.

מאירה בסוק: אז אפשר לעשות הגבלה כלשהי.

מיכאל איתן: הגישה הגורפת לא נכונה.

מיכאל איתן: אנחנו צריכים להתקדם בכיוון הזה, אבל לראות כיצד לאזן והיכן קו הגבול.

זהבה גלאון: אני רוצה לדבר על האיזונים.

מיכאל איתן: אדם שירצה לבקש את הפרסום קודם כול צריך ליזום את המהלך, כי באופן עקרוני יש חיסיון.

מיכאל איתן: נטל הראיה עליו, וההלכה קובעת שצריך להביא בחשבון גם שיקולים אחרים.

מיכאל איתן: אנחנו אומרים לבית-המשפט שהוא צריך לשקול את הדברים האלה, לא להיענות לו אוטומטית כי הוא יצא זכאי, אלא יש לבית-המשפט סמכות להשאיר את איסור הפרסום.

מיכאל איתן: את רוצה שאנחנו ניתן הוראה מחייבת לבית-המשפט, שבכל מקרה לא יפרסם את השמות.

מיבי מוזר: אפשר למתן את זה על-ידי מילה קטנה.

מיבי מוזר: בסעיף קטן 352(ב) כתוב: "לא ישא אדם באחריות פלילית לפי סעיף קטן (א) אם האדם ששמו או זהותו פורסמו כאמור נתן את הסכמתו לפרסום בפני בית-משפט".

מיבי מוזר: אני מציע להוסיף לזה: "או שבית-המשפט התיר".

מיכאל איתן: זה המצב היום.

מיבי מוזר: כך נעגן את הפסיקה, על-ידי שנוסיף את המילה "מתלונן", ומצד שני נקבע במפורש שבית-המשפט יכול להתיר.

מיבי מוזר: אני הרי מאוד לא אוהב שמטילים הגבלות על העיתונים, אבל אני חוזר ואומר, זאת הגבלה נכונה, נבונה, שמקורה בפסיקה של בית-המשפט.

מיבי מוזר: אפשר ליצור איזון בקלות על-ידי מתן סמכות לבית-המשפט.

מיכאל איתן: אם אתה מסכים – גם אני מסכים.

ענת אסיף: אמרתי קודם דבר מה לא מדויק על עמדת הממשלה, אני מבקשת לתקן.

ענת אסיף: הממשלה החליטה לתמוך בהצעת החוק, בכפוף לכך כי יינתן לבית-המשפט שיקול דעת לתת היתר לפרסום של זיכוי נאשם בעבירות מין, וכן שהחקיקה בנושא תיעשה בתיאום עם משרד המשפטים.

מיבי מוזר: גם משרד המשפטים מסכים.

מיבי מוזר: כולם מסכימים כאן.

מיבי מוזר: חברת הכנסת גלאון, את מסכימה לתוספת הזאת?

זהבה גלאון: כן, זה נשמע לי סביר.

זהבה גלאון: אבל אני רוצה להגיד משהו ברמה עקרונית יותר.

זהבה גלאון: היום מגישים תלונות רק בחמישית ממקרי האונס במדינת ישראל.

זהבה גלאון: נשים לא ממהרות להתלונן על עבירות מין.

זהבה גלאון: במהלך השנים עשו בכנסת חקיקה מקיפה מאוד, בעקבות מאבקים ציבוריים של ארגונים חברתיים, להביא לכך שנשים יתלוננו על כל העבירות מן הסוג הזה.

זהבה גלאון: בשוליים אכן יש תלונות שווא, בשוליים שבשוליים.

זהבה גלאון: כדי להתמודד עם תלונות השווא, אתה לא יכול לשפוך את התינוק עם המים.

זהבה גלאון: קודם כול, בחלק גדול מהמקרים העובדה שלא הרשיעו לא אומרת שזה לא היה.

זהבה גלאון: אבל גם אם היתה תלונת שווא, יש דרך להתמודד עם זה.

זהבה גלאון: באיזונים אתה צריך להסתכל על האינטרס החברתי.

מיכאל איתן: השארנו שיקול דעת לבית-המשפט, אז בית-המשפט יחליט.

מיכאל איתן: ניתן לו סמכות.

זהבה גלאון: אני תומכת בכך, רק רציתי להגיד מהו לדעתי האינטרס הציבורי.

זהבה גלאון: האינטרס הציבורי הוא לעודד נשים להתלונן ולהגן עליהן, שלא ימצאו עצמן מחר חשופות.

מיכאל איתן: לא בכל מחיר, זה בדיוק העניין.

מיכאל איתן: למדתי שאי אפשר ללכת עם דברים בכל מחיר.

מיכאל איתן: זה לא הולך, מה לעשות.

מיכאל איתן: רצינו את ארץ ישראל השלמה, זה לא הלך.

מיכאל איתן: רצתי בגבעות והלכתי ונלחמתי, ואני לא מצטער.

מיכאל איתן: זה לא הולך עד הסוף.

מיכאל איתן: דרך אגב, יתכן שבגלל שנלחמתי בגבעות, כשאת אמרת לי: אל תלך, חבל על הזמן, אולי דווקא כך שכנענו את הפלסטינים להגיע לאוסלו, כי הם ראו שכל הזמן מתיישבים והבינו שצריך לעצור את זה.

זהבה גלאון: כמו שהיית צריך לשמוע בקולי אז בעניין אוסלו, אתה צריך לשמוע בקולי עכשיו בעניין הצעות החוק האלה.

זהבה גלאון: לא הולכים בשיטת הסלמי.

זהבה גלאון: קראתי את פסק-הדין של השופט חשין במקרה שתואר כאן, על אותן 4 מתלוננות.

זהבה גלאון: אני אומרת לך שהוא שכנע אותי.

זהבה גלאון: הוא שקל את איזונים האלה, שיקולי המיקרו ושיקולי המקרו.

מיכאל איתן: אם יהיה מקרה שונה במקצת, השופטים ישקלו ויקבלו הכרעה בהתחשב גם בצרכים של הנשים וגם בצרכים של האדם שיעתור, או לחילופין בצרכים ציבוריים אחרים.

זהבה גלאון: אני מקבלת את זה, כי זה מקובל על חברת הכנסת אתי לבני.

זהבה גלאון: אבל אני אומרת לך משהו קצת אפיקורסי, שבדברים האלה לצערי אני לא כל-כך סומכת על שיקול הדעת של בית-המשפט.

זהבה גלאון: עובדה שהיה צריך להגיע לבית-המשפט העליון במקרה הזה, ולוקח זמן עד שבתי-המשפט מפנימים את ההלכות של בית-המשפט העליון.

זהבה גלאון: אבל אם חברת הכנסת אתי לבני הסכימה, יש גבול כמה אני יכולה להילחם.

ענת אסיף: רק עוד הערה לניסוח.

ענת אסיף: כשאנחנו כותבים "מתלונן" – מדובר על מתלונן שהתלונן על עבירה כלפיו.

ענת אסיף: אני יכולה הרי להגיש תלונה גם על עבירה שנעברה באחותי.

אפרת רוזן: השאלה מה אנחנו מוסיפים בסעיף קטן 352(ב).

ענת אסיף: או שהנתבע הסכים בפני בית-המשפט, או שבית-המשפט הסיר את צו איסור הפרסום.

אפרת רוזן: יש תיקון נוסף בהצעת החוק.

אפרת רוזן: התיקון הזה מנסה להחיל את איסור הפרסום גם על החוק למניעת הטרדה מינית.

אפרת רוזן: כרגע סעיף קטן 5(ה) בחוק למניעת הטרדה מינית קובע כי "הוראות סעיף 352 יחולו לעניין פרסום של מי שנפגע בעבירה".

אפרת רוזן: זה רק נפגע, ואם נחיל את זה עכשיו גם על מתלונן אולי צריך לעשות עוד תיקון, פרט לתיקון בחוק העונשין, גם בחוק למניעת הטרדה מינית.

זהבה גלאון: הצעתי לכלול אותו תיקון של חברת הכנסת אתי לבני גם בחוק זכויות נפגעי עבירה.

זהבה גלאון: גם זה עבר, ואני לא מבינה למה זה לא נמצא על סדר היום של הוועדה.

מיכאל איתן: נוכל לתקן את זה עכשיו.

זהבה גלאון: סליחה, אני טועה, זה לא עבר.

זהבה גלאון: למרות שלדעתי, בלי קשר אליי, אם כבר מתקנים את זה כאן כדאי לתקן גם בחוק זכויות נפגעי עבירה.

ענת אסיף: זה לא כל-כך פשוט.

ענת אסיף: שם זה סעיף שמדבר על העברת - - -

אפרת רוזן: הוחלט על תיקון בסעיף 352(ב) לחוק העונשין.

אפרת רוזן: נוסיף את הסייג של אחריות פלילית: "לא יישא אדם באחריות פלילית" במקרים שמנויים בסעיף כעת, וגם "כשבית-המשפט התיר את הפרסום".

אפרת רוזן: נוסיף תיקון לחוק למניעת הטרדה מינית, בסעיף 5(ה), שההפניה לחוק העונשין תכלול גם נפגע עבירה וגם מתלונן בעבירה.

אפרת רוזן: כרגע הוא מפנה לסעיף 352 בחוק העונשין, אבל הוא מתייחס רק לנפגעי עבירה ואנחנו מוסיפים גם מתלונן.

מיכאל איתן: דרך אגב, חברת הכנסת זהבה גלאון, בשני המקרים שהתלוננתי בוועדה יוגשו כתבי אישום ביום ראשון.

מיכאל איתן: מי בעד העברת החוק לקריאה ראשונה?

מיכאל איתן: בעד הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור פרסום שם מתלוננת בעבירות מין), התשס"ה-2004– 2 נגד – אין נמנעים – אין הצעת החוק נתקבלה.

מיכאל איתן: הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור פרסום שם מתלוננת בעבירות מין), התשס"ה-2004, נתקבלה פה אחד ותועבר לקריאה ראשונה.