ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 496, 2005-06-06 13:00

מיכאל איתן: צוהריים טובים.

מיכאל איתן: אני מודה לכולם על הנוכחות.

מיכאל איתן: הישיבה הזאת היא ישיבה נוספת בסדרה של ישיבות שבהן ועדת החוקה מבררים נקודות שקשורות בתהליך ההתנתקות ומשתדלים לקיים מעקב באשר למה שקורה בפעולות המחאה מצד אחד, ושמירת החוק שבמסגרתו צריכות להתקיים פעולות המחאה, אכיפת החוק, והיכולת שלנו לקיים את שלטון החוק תוך שמירה על זכויות האזרחים להביע את עמדותיהם ואת דעותיהם בגבולות המותר והלגיטימי.

מיכאל איתן: הישיבה היום קצרה לא בגללנו.

מיכאל איתן: קבענו אותה לשעה 13:00 מתוך כוונה שיהיה לנו זמן לשבת שעתיים או כמה שנצטרך, אלא שהיום משום מה – אי-אפשר לדעת מה קורה בכנסת, כל שבוע מחליטים על שעות אחרות של המליאה – המליאה מתחילה היום בשעה 14:00, וזאת ישיבה חגיגית, אז אנחנו לא נוכל לשבת מעבר לשעה 14:00.

מיכאל איתן: לכן אני מבקש לקיים ישיבת המשך ביום רביעי הקרוב בשעה 9:00.

מיכאל איתן: ההודעה שאני עומד להודיע כרגע קשורה לנושא ההתנתקות, אבל אינה כוללת את נושא ההתנתקות בלבד.

מיכאל איתן: אני ביקשתי – ושי ניצן נענה לפנייתי – שנקים מוקד חירום לפניות בוועדת החוקה לגבי הפרות של זכויות אדם שיפעל במשך 24 שעות.

מיכאל איתן: אנחנו נקבל הודעות במספר טלפון שאנחנו נפרסם, ולאחר שנסנן את הפניות, פניות דחופות במיוחד יתקבלו בידי שי ניצן - -

זהבה גלאון: האם יש שינוי בייעוד התפקיד של שי ניצן?

מיכאל איתן: אני מתפלא מאוד שפתאום זה מפריע לך ומציק לך- -

זהבה גלאון: מאוד מפריע לי.

זהבה גלאון: אתה עוד לא שמעת מה מציק לי, אדוני היושב ראש, כשתשמע מה מציק לי תתייחס לכל המכלול.

זהבה גלאון: אתה עוד לא שמעת מה מציק לי, זאת הייתה הערת אגב.

מיכאל איתן: אני שומע את ההערה הזאת.

זהבה גלאון: זאת הייתה הערת אגב, אני מדגישה, עוד לא שמעת את כל המכלול ותזכור שאני זאת שאמורה לקבל רשות דיבור, אני מקווה שאתה זוכר את זה מהישיבה הקודמת, כי אתה כל-כך זוכר לקבוע ישיבות בכזאת דחיפות, אני רוצה שתזכור גם את הנקודה הזאת.

מיכאל איתן: בסדר.

מיכאל איתן: אני שומע הכול.

מיכאל איתן: אני מקבל את זה כדבר חיובי.

מיכאל איתן: בימים האלה יש לנו התעמתויות גדלות והולכות, ואנחנו מנסים לצמצם את הפערים ולנסות לפתור בעיות.

מיכאל איתן: כבר לפני ההכרזה הפורמלית על המוקד היו פניות דחופות לשי ניצן, והוא טיפל בהן מיד וחזר אליי מיד כעבור כמה שעות, ואמר לי שהדברים תוקנו.

מיכאל איתן: אני לא רואה בזה שום דבר פסול, אני רואה בזה דבר מאוד חיובי, אבל אני הרגשתי בעצמי שזה לא יכול להיות מוקד פניות רק לנושא ההתנתקות, ומכיוון שזה הנושא היותר אקטואלי ויש בו הרבה התנגשויות, שמתי אותו; אבל זה לא הנושא היחיד, וגם לא הגבלנו.

מיכאל איתן: אם יש מקרים אחרים, אנשים יוכלו לפנות, והם יטופלו גם-כן.

נסים זאב: לפי מה שאנחנו שומעים פה, הכול תוקן.

מיכאל איתן: ביום רביעי אני רוצה לקיים דיון על נושא מאוד חשוב שנראה לי הדחוף מכולם, אבל בגלל מכסת הזמן אנחנו לא נוכל לדבר עליו היום וגם לא הודעתי לך מראש.

מיכאל איתן: אני מאוד מבקש לקיים דיון ולקבל הסברים בנושא של מעצרים עד תום ההליכים.

מיכאל איתן: יש רושם מוטעה, כנראה, שהמדיניות של הפרקליטות לתבוע להכניס אנשים למעצר עד תום ההליכים ולא להסכים לחלופות מעצר היא מאוד חריגה, מאוד נוקשה, ואולי למעלה ממידת הצורך הראויה.

מיכאל איתן: אנחנו לא נדבר על זה עכשיו, אבל אני מבקש לקבל ביום רביעי את רשימת העצורים עד תום ההליכים כדי שנוכל לראות אם יש הבחנות, מגמה או מכנים משותפים, ונוכל לחוות דעה.

נסים זאב: גם את הגילים של העצורים.

קריאות: קטינים.

מיכאל איתן: כמה כאלה יש אתם מעריכים, 10-15?

מיכאל איתן: נקבל את הרשימה ונוכל לראות פחות או יותר מה קורה.

23597: מעט מאוד.

יצחק לוי: אפשר להעלות עוד נושא ליום רביעי, לא להיום?

מיכאל איתן: לפני שתגיד אני אגיד לך מה יש לנו ותחליט מה אתה רוצה.

מיכאל איתן: ביום רביעי אנחנו נעלה גם דיון קצר על ההבחנות בין חקירה בידי השב"כ לבין חקירה בידי המשטרה מבחינת הזכויות ומבחינת היכולת לאכוף את החוק – לקבל הסבר האם נפגעות זכויות האזרח של אדם שנחקר בידי השב"כ ולא בידי המשטרה, ואיך אתם מחליטים את מי להפנות לשב"כ ואת מי להפנות למשטרה.

מיכאל איתן: אנחנו לא נדבר על זה עכשיו, אלא ביום רביעי.

יצחק לוי: אני רציתי לשאול מה יחס המשטרה לצבע הכתום.

23597: דיברנו על זה כבר.

יצחק לוי: לא דיברנו על זה.

יצחק לוי: באירוע שהיה בל"ג בעומר שוטרים לא נתנו לאנשים להיכנס- -

23597: טיפלתי בזה אישית.

מיכאל איתן: חבר הכנסת לוי, חבל על הזמן שלנו.

מיכאל איתן: אני טיפלתי באירוע של ל"ג בעומר יחד עם שי ניצן, וזה טופל בזמן אמת.

מיכאל איתן: אני דיברתי עם הקצין בשטח- -

יצחק לוי: השאלה היא מה יהיה מכאן ואילך.

יצחק לוי: האם כל אדם שהולך עם משהו כתום ייעצר בידי השומרים.

יצחק לוי: אני מעוניין במידע על הטיפול ומה היו המסקנות.

מיכאל איתן: ביום רביעי נדבר על זה גם.

מיכאל איתן: חבר הכנסת יצחק לוי, אנחנו לא מדברים על התייחסות לכתום, אנחנו מדברים על גבולות חופש הביטוי בצורות שונות, כמו שלטים.

מיכאל איתן: שמעתי את שי ניצן ושמחתי כשהוא אמר: "אנחנו מצמצמים את מדיניות התביעה בנושאים של עבירות ביטוי והבעת דעה עד למינימום".

מיכאל איתן: היו מעט מאוד מקרים – אם בכלל – שהגשנו עד עכשיו תביעה בעניין הזה.

מיכאל איתן: אבל נפרט בהרחבה ביום רביעי.

מיכאל איתן: אנחנו רוצים לשמוע התייחסות לשני נושאים קצרים וחשובים, ואחר-כך זהבה תדבר.

נסים זאב: האם יש מעצר מנהלי נכון לעכשיו?

מיכאל איתן: עכשיו לא נדון על נושא חדש.

מיכאל איתן: אם אתה רוצה לדבר על מעצר מנהלי – ביום רביעי.

נסים זאב: אני מבקש שזה יהיה בסדר היום.

מיכאל איתן: ביום רביעי.

מיכאל איתן: נדבר על מניעת תיעוד וצילום.

מיכאל איתן: יש כאן שני צלמים שטוענים שכשהם מופיעים בהפגנות או בעימותים המשטרה מתנכלת להם ראשונים, ומצלמות הוחרמו ונשברו.

יצחק הילדסהיימר: לפני 3 שבועות ב- 16 במאי הייתי בטיול של חברי הקיבוץ שלי והגענו אחר-הצוהריים לערד.

יצחק הילדסהיימר: כשרצינו לצאת מערד ב- 17:05 נתקלנו במחסום ביציאה מהעיר.

יצחק הילדסהיימר: החלטתי לרדת מהאוטובוס עם המצלמה כי אני בכל-זאת עיתונאי, וראיתי שני שוטרים גוררים בחור על הכביש בידיו וברגליו כך שכל גופו השתפשף על הכביש.

יצחק הילדסהיימר: צילמתי את הצילום הזה, ולפני שהספקתי לצלם את הצילום השלישי אחד השוטרים הבחין בי שאני מצלם, ומיד לאחר שהביא את הבחור לניידת ניגש אליי בריצה, ויכולתי לראות לפי התנהגותו שהוא רותח מזעם.

יצחק הילדסהיימר: הוא התחיל לדחוף אותי בכוח רב ובמכות.

יצחק הילדסהיימר: בפעם הראשונה הוא דחף אותי לעבר ניידת, וקיבלתי מכה רצינית בגב.

יצחק הילדסהיימר: כל הזמן אמרתי לו "אני עיתונאי", אבל הוא לא רצה לשמוע בכלל והמשיך לדחוף אותי.

יצחק הילדסהיימר: גם אחרי שהוא דחף אותי לניידת הוא אמר לי להסתלק משם.

יצחק הילדסהיימר: אמרתי לו שאני עיתונאי, והוא אמר לי להסתלק, לא רצה לשמוע ולא ביקש את תעודת העיתונאי והפיל אותי על הכביש.

יצחק הילדסהיימר: שכבתי על הכביש במלוא אורכי ונחבלתי- -

מיכאל איתן: הגשת תלונה?

יצחק הילדסהיימר: בוודאי.

מיכאל איתן: למי הגשת את התלונה?

מיכאל איתן: הבנו את העיקרון, אנחנו רוצים לברר איך תלונה כזאת מתבררת.

יצחק הילדסהיימר: מיד אחרי שזה קרה וקיבלתי טיפול רפואי במחלקת מיון קדמי שבמקרה נמצאת ליד תחנת המשטרה בערד, הגשתי תלונה למשטרת ערד.

יצחק הילדסהיימר: נחבלתי ב- 5 מקומות בגופי, סבלתי מכאבים בכל הגוף ממכות יבשות.

יצחק הילדסהיימר: רק אחרי שהוא סיים את מילוי תפקידו אתי בעוון זה שצילמתי אותו – לא הייתי קרוב למפגינים, אף אחד לא נתן לי הוראה לעזוב את השטח – סוף-סוף ניגש אליי שוטר אחד ושאל אותי אם אני עיתונאי.

יצחק הילדסהיימר: אמרתי "כן", והוא ביקש תעודה.

יצחק הילדסהיימר: הוא הלך עם התעודה לקצינה שממונה על הכוח המשטרתי באותו רגע; היא ניגשה אליי ואף על פי שאני חובש כיפה היא ליטפה אותי והתנצלה על מה שקרה והציעה לי להגיש תלונה בתחנה נגד השוטר שהכה והפיל אותי.

יולי יואל אדלשטיין: השוטר שדחף אותך היה עם תג זיהוי?

יצחק הילדסהיימר: יש לציין, שכל השוטרים בלי יוצא מן הכלל היו עם תג זיהוי.

יצחק הילדסהיימר: כנראה, יש הוראה חדשה שמקפידים עליה מאוד.

יצחק הילדסהיימר: הוא סירב להזדהות- -

מיכאל איתן: שאלה טובה.

מיכאל איתן: את זה לומדים, דרך-אגב בעריכת דין.

מיכאל איתן: עורך-דין אף פעם לא שואל שאלה כשהוא לא יודע מה תהיה התשובה, אחרת הוא דופק את כל החקירה.

יולי יואל אדלשטיין: מיקי, עם כל הכבוד, אני לא מקבל את ההערה שלך.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא עורך-דין של אף אחד.

יולי יואל אדלשטיין: למען הגילוי הנאות, אני מכיר את עבודתו העיתונאית 20 שנה, זה נכון; אבל אני רוצה לברר את האמרת בדיוק כמוך ולא לנקוט עמדה כלפי צד זה או אחר.

מיכאל איתן: אני רק התלוצצתי.

יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שהפרוטוקול לא רואה את החיוכים, אני רוצה להבהיר את זה.

יצחק הילדסהיימר: אף על פי שלא היה לו תג זיהוי התקשיתי לראות את שמו מפני שהוא זז כל הזמן.

יצחק הילדסהיימר: היה רושם שהוא ניסה קצת להסתיר, והוא סירב לתת את המספר שלו.

מיכאל איתן: מה קרה הלאה?

יצחק הילדסהיימר: הקצינה אפשרה לי להישאר בשטח, וכשחציתי את הכביש כדי לעבור לאוטובוס שבו טיילתי לקחת את התיק שלי משום שהחלטתי להישאר בעיר כדי להגיש תלונה, צעק אליי שוטר מרחוק: "תסתלק מפה, אתה מפריע לתנועה".

יצחק הילדסהיימר: וידאתי שאני לא מפריע לתנועה.

יצחק הילדסהיימר: רק אחרי שהגעתי לאוטובוס, והוא כבר עמד בצד והיה לי למחסה, ניגש אליי שוטר שני שלא שמע שסיפרתי לקצינה שאני עיתונאי, ודחף אותי בכוח רב.

יצחק הילדסהיימר: חבריי אמרו לי שראו אותי עף באוויר, ונפלתי לצד הכביש על אדמה קוצנית שיש בה חלקי מתכת ונחבלתי פצעים נוספים.

יצחק הילדסהיימר: מיד אחרי זה הגשתי תלונה.

יצחק הילדסהיימר: הקצינה שהבטיחה לקחת אותי בניידת לתחנת המשטרה התעלמה מההבטחה, אמרה שהיא לא הבטיחה את זה בכלל.

יצחק הילדסהיימר: אני מקווה שהיא לא תתעלם מהתנצלותה במשך החקירה.

מיכאל איתן: הדבר ברור.

מיכאל איתן: הפרטים לא חשובים לי כרגע.

מיכאל איתן: הדבר הכי חשוב הוא בירור התלונה – האם הוא נעשה מיד כמו מעצר מידי של מפגינים.

מיכאל איתן: יגידו להגיש את התלונה למח"ש, ורק בעוד 8-9 חודשים יחזור מישהו לברר עם השוטרים - - הבעיה המרכזית היא האם יש היום מסלול מהיר יותר לטיפול בבעיות כאלה, או שזאת תלונה שתיסחב מי יודע כמה זמן.

מיכאל איתן: אולי המשטרה יודעת.

ענת גרנית: אני ראש היחידה לתלונות הציבור.

ענת גרנית: תלונה כזאת מופנית למח"ש כי לפי מה שהוא מספר, מדובר על תלונה על תקיפה.

ענת גרנית: מח"ש יחליטו מה שיחליטו.

ענת גרנית: אם יגיעו למסקנה שצריך להעמיד לדין את השוטרים – זה מה שייעשה.

ענת גרנית: אם ימצאו שאין עבירה פלילית, התיק יגיע ליחידה לתלונות הציבור.

ענת גרנית: מהסיפור שלו לא ראיתי מגמה כללית נגד עיתונאים או צלמים- -

מיכאל איתן: זה לא מספיק?

קריאות: - - -

ענת גרנית: זאת תלונה של כל אזרח על תקיפת אזרח.

יצחק הילדסהיימר: אני עוקב אחר כל התהליך, ויש לי מידע ממח"ש מלפני שעה.

יצחק הילדסהיימר: למחרת המקרה טלפנתי למשרד המרכזי של מח"ש בירושלים, שאלתי אם אני צריך להגיש תלונה גם אצלם, והם אמרו שלא, התלונה תגיע מהמשטרה.

יצחק הילדסהיימר: התלונה הגיע כ- 3-4 ימים אחרי שזה קרה ואמרו שזה ייקח זמן עד שיבדקו את זה - -

מיכאל איתן: מה אתה רוצה, שכל העולם יעמוד בגלל התלונה שלך?

נסים זאב: הבעיה שלך היא שאתה נראה צעיר מדי, ואתה מהווה איום.

יצחק הילדסהיימר: לפני כ- 10 ימים דיברתי עם פרקליט ממח"ש, והוא אמר שהתלונה נבדקה והוחלט לפתוח בחקירה.

יצחק הילדסהיימר: התלונה הועברה לרכז דרום של מח"ש שנמצא בראשון לציון, ונאמר שאוזמן לחקירה.

זהבה גלאון: - - -

יצחק הילדסהיימר: היום התקשרתי, ורכז דרום אמר שהתלונה עוד לא הגיעה אליהם אף על פי שהבטיחו לי שתוך 3 ימים יזמינו אותי לחקירה.

מיכאל איתן: - - -

יצחק הילדסהיימר: התלונה יצאה ממח"ש בירושלים ב- 30 במאי בדואר משטרתי, ועד היום היא לא הגיעה אליהם- -

קריאות: זה לוקח כמה ימים.

זהבה גלאון: - - -

יצחק הילדסהיימר: כנראה, זה מועבר באמצעות גמל- -

מיכאל איתן: רבותיי, עם כל הכבוד, אתם צריכים להבין את הפרופורציות.

מיכאל איתן: התלונה שלך טופלה מהר מאוד לעומת תלונות אחרות.

מיכאל איתן: אתה אולי נתקל בזה פעם ראשונה, אז אתה אומר שזה הרבה זמן.

מיכאל איתן: יש נורמות מסוימות במדינת ישראל, כל אחד מאתנו יודע מה קורה בסביבה הקרובה שלו.

מיכאל איתן: יחסית לתלונות על שוטרים התלונה שלך טופלה מהר.

מיכאל איתן: נראה איך אנחנו עושים משהו כדי- -

זהבה גלאון: שתהיה לך עדיפות.

מיכאל איתן: - - שיהיו פחות תלונות.

מיכאל איתן: וכן, גם שתהיה לו עדיפות, בהחלט.

אביעד ויסולי: - - והשוטרים ימשיכו להכות בינתיים - -

אורית סטרוק: שתי הדוגמות האלה זה שתיים מתוך עשרות.

מנורה חזני: לפני כמה חודשים התחלתי לעשות סדרה תיעודית על מה שעובר על התושבים המיועדים לגירוש.

מנורה חזני: אני תושבת חומש בצפון השומרון, ואני מתעדת מזווית אישית את מה שקורה ביישוב- -

יצחק לוי: כמו חיים יבין, משהו כזה.

מנורה חזני: דומה.

יצחק לוי: הוא מתעד במחסומים, וגם את מתעדת במחסומים, משהו דומה.

מנורה חזני: - - מתוך תחושה עמוקה שיש כאב עצום של התושבים שלא מגיע לאוזני הציבור גם בכוונה וגם בצורה עיוורת.

מנורה חזני: לפני כחודש נעצרו בידי השב"כ שני תושבי חומש.

מנורה חזני: הם הובאו לערעור על הארכת מעצר בבית משפט בבאר-שבע, זה היה ביום השואה כ"ו בניסן, 5 במאי.

מנורה חזני: אני נסעתי עם התינוק שלי לבאר-שבע, נכנסתי לבית-המשפט, הראיתי תעודת עיתונאי, נתנו לי להיכנס עם המצלמה.

מנורה חזני: לאחר משא ומתן אמרו לי לצלם באולם הדיונים עד שתיכנס השופטת, לפי הנוהל.

מנורה חזני: ישבתי במשפט בלי המצלמה.

מנורה חזני: כשהכול הסתיים רצנו לחנייה כדי לצלם.

מנורה חזני: אשתו של אחד העצורים הייתה עם תינוקת קטנה ורציתי לצלם את המפגש עם אבא שלה כשהוא יוצא מהחנייה.

מנורה חזני: חיכו אתנו עוד חברים שגם הגיעו למשפט.

מנורה חזני: ביקשו מאתנו לעזוב, ולא עזבנו, אמרנו שנעזוב כשייצא הרכב.

מנורה חזני: היו שם הרבה אנשי אבטחה גם של בית-המשפט, מאבטחים נוספים שאני לא יודעת למי הם שייכים וגם שוטרים של מפקד הליווי של המקום, והם ביקשו שנעזוב וסירבנו.

מנורה חזני: הם ביקשו ממני את תעודת העיתונאי והראיתי להם, והשוטר לקח את התעודה ואמר שיחרים לי אותה ולקח ממני את הפרטים, וגם אז עדיין לא הלכתי.

מנורה חזני: אחר-כך עצרו את אחד הבחורים – אני לא יודעת למה, הוא לא עשה שום דבר – והשוטר התחיל להתנהג אליו לא יפה: הצמיד אותו לקיר, סטר לו וצעק עליו.

מנורה חזני: אני צילמתי את זה מרחוק, וכשהוא ראה שאני מצלמת הוא פתאום עזב אותו, ואז אמרו לי שאם לא אלך יעצרו אותי.

מנורה חזני: לא הלכתי, אז שמו לי אזיקים ועצרו אותי.

מיכאל איתן: לך שמו אזיקים?

מנורה חזני: כן.

מנורה חזני: התינוק שלי היה כל הזמן בידיו של בחור ששמר עליו כדי שאוכל לצלם.

מנורה חזני: ברגע שעצרו אותי הרחיקו את כולם וגם את הבחור עם התינוק, אז התחלתי לצעוק עליהם שיביאו לי את התינוק שלי, ושאם עוצרים אותי שיעצרו אותי עם התינוק.

מנורה חזני: הם אמרו לי "אנחנו לא לקחנו אותו, אז אנחנו לא צריכים להחזיר לך".

מנורה חזני: צעקתי והשתוללתי, ביקשתי מהשוטרת להוציא לי מים מהתיק, והיא אמרה לי שהיא לא יכולה לחטט לי בתיק, זה לא הומני.

מנורה חזני: פתאום הגיע צוות של ערוץ 1, וברגע שהוא הגיע, לעיני המצלמות, הם הביאו לי את התינוק שלי לידיים, פתחו לי את האזיקים.

מנורה חזני: לא אמרו להם שאסור להם לצלם שם, לא אמרו להם ללכת, ואז הכניסו אותי לחקירה.

מנורה חזני: בחקירה החוקרת אמרה לי שאשמתי היא שהפרעתי לדיון באולם בית-המשפט – וזה פשוט שקר מוחלט- -

מיכאל איתן: אנחנו לא מתווכחים על העובדות.

מנורה חזני: - - החוקרת גם הודתה באוזני העצור השני שהיא לא ידעה מה לרשום אז היא המציאה את האשמה הזאת.

מנורה חזני: שחררו אותי אחרי כשעתיים, אבל לפני ששחררו אותי ביקשו ממני לראות את הצילומים שצילמתי.

מנורה חזני: סירבתי להראות להם, אז הם אמרו שייקחו לי את המצלמה ויראו בעצמם.

מנורה חזני: אמרתי להם שזה הציוד שלי ואין להם זכות להשתמש בו; הם אמרו לי לתת את הקלטות.

מנורה חזני: ביקשתי ייעוץ משפטי, והם סירבו לתת לי להתייעץ ולקחו לי את החומר וגם קלטת שלא הייתה קשורה לאירוע בכלל.

מנורה חזני: ביקשתי מהם מסמך שיעיד שהם לקחו ממני קלטות כדי שאוכל לתבוע אותם, והם לא הסכימו, אז פשוט התיישבתי שם ואמרתי שאני לא הולכת משם עד שייתנו לי הוכחה.

מנורה חזני: פניתי להרבה אנשים, ובסוף היה אחד שעשה לי טובה וזרק לי פתק.

מנורה חזני: פניתי לחברת ההפקה ולערוץ 2, וכשהם התקשרו אמרו להם שלא באתי לצלם, אלא להפגין, היא נשכבה על הכביש.

מנורה חזני: אני מבינה שאתה לא רוצה להתווכח על העובדות, אבל לא הייתה שם אפילו הפגנה או צל של הפגנה.

מנורה חזני: אני מרגישה שהיה בזה צד אנטישמי: ברגע שהם ראו אותי עם הכובע והחצאית הם היו צריכים לעצור אותי.

מנורה חזני: בכל פעם שפנינו למשטרה נוספו שקרים לסיפור הזה.

מנורה חזני: רק אחרי שהפעלנו את פורום היוצרים הדוקומנטריים, את אגודת העיתונאים ועוד אנשים שוחררו הקלטות לפני שבוע.

מיכאל איתן: תודה רבה.

מיכאל איתן: אני מנסה להפריד בין המקרים האלה שכל אחד מהם ייבדק לבין הטענה שהצלמים הם יעד מועדף למניעת הסיקור שהמשטרה עושה.

מיכאל איתן: לכן האם יש צורך לקיים בירור עם המשטרה באשר להנחיות לא לפגוע באנשים שמצלמים.

מיכאל איתן: לשים אותם אחרונים, לא ראשונים.

מיכאל איתן: יש כאן תחושה שהמשטרה מסתירה את המצלמות שהיא רואה כי היא רוצה לפעול בלי לעורר ביקורת.

מיכאל איתן: אני רוצה לקבל מענה על-כך וגם האם יש הנחיות של המשטרה ושל שי ניצן לנושא הזה.

נסים זאב: זה עובד בלי הנחיות.

מיכאל איתן: על זה אני רוצה לקבל תשובה.

מיכאל איתן: באותו הקשר נראה גם את הסרטון על התגים.

מיכאל איתן: (הקרנת סרטון)

אורית סטרוק: זה מצולם בבית-המשפט המחוזי בבאר-שבע.

מיכאל איתן: מישהו אומר: "אם אתה שוטר תן לי את הפרטים שלך".

אורית סטרוק: הבחור שעומד מאחור הוא גם שוטר, והוא אפילו בלי כובע.

ענת גרנית: את אחראית גם על איך שהשוטרים לבושים?

זהבה גלאון: לא שמת לב שהיא אחראית על הכול פה?

מיכאל איתן: מה הפואנטה פה?

אורית סטרוק: השוטר מפשפש בכיסיו של עצור שאיבד את ההכרה, ומחליט לקחת לו משהו מהארנק.

אורית סטרוק: לפני כן היו שוטרים בלבוש אזרחי שעצרו בחור- -

מיכאל איתן: זה לא קשור לתגים, נכון?

אורית סטרוק: - - חונקים אותו ומושכים לו בשערות בלי קשר למעצר, רק בשביל הכיף.

מיכאל איתן: אני לא בודק את התנהגות המשטרה בהפגנות, אני מדבר על תגים.

מיכאל איתן: יש עוד מקומות שבהם שוטרים פועלים בלי תגים?

אורית סטרוק: כן, זה ממשיך.

אורית סטרוק: בקטע הזה זה שוטר שדווקא יש לו תג, אתם תזכו לראות איך הוא מחטט בכיסים.

אליעזר כהן: זה לא סתם שוטר, זה קצין.

מיכאל איתן: למה שלא יחטט, יכול להיות שהוא מחפש תעודת זהות של הבן אדם.

מיכאל איתן: למה לא?

מיכאל איתן: גם אני הייתי מחטט לו בתיק.

23597: - - -

אורית סטרוק: בסדר, או-קיי.

אורית סטרוק: רואים הפגנה בצומת הטייסים ב- 16 במאי, וכמעט כל השוטרים בלי תגים.

אורית סטרוק: תכף תראו מה מרשים לעצמם לעשות שוטרים בלי תגים: משכיבים את הבחור הפוך – הרגליים למעלה והראש למטה.

מיכאל איתן: כל השוטרים האלה בלי תגים.

מיכאל איתן: למה הם לובשים מעילים, בשביל להסתיר את התגים?

אורית סטרוק: ברגע שהשוטר בלי תג הוא הרבה יותר אלים.

אורית סטרוק: עושים כאן דברים שלא קשורים לצורך לעצור את האדם, סתם.

זהבה גלאון: למה הדברים האלה מובאים?

מיכאל איתן: זה לא רלוונטי.

זהבה גלאון: למה אתה נותן להם את הבמה?

מיכאל איתן: תעצור את זה, אני לא רוצה לראות את זה יותר.

מיכאל איתן: אני לא יכול להרשות להראות תמונות מכל מיני אירועים ומכל מיני מקומות שלקוחים מקונטקסט של דברים, שאף אחד מאתנו לא ראה מה קרה קודם.

מיכאל איתן: יכול להיות שאחד מהם זרק אבן על שוטר, יכול להיות שהרביצו לשוטרים, אנחנו לא יודעים כלום.

זהבה גלאון: זה מה שקרה, זה מה שראינו.

מיכאל איתן: אני מתמקד בדבר אחד: חובת התגים – זה הנושא שעל סדר היום כרגע.

מיכאל איתן: עכשיו תהיה תגובה של שי ניצן ושל המשטרה לטענות שהועלו כאן, ואחר-כך תדבר ראשונה חברת הכנסת זהבה גלאון.

אורית סטרוק: אני רוצה לומר רק משפט אחד.

זהבה גלאון: אני שואלת מה יהיה.

זהבה גלאון: כל פעם זה רק משפט אחד- -

מיכאל איתן: אני נותן לה לדבר.

זהבה גלאון: היא עוזרת לך לנהל את הישיבה- -

מיכאל איתן: נכון, היא עוזרת לי.

זהבה גלאון: מה זאת אומרת?

זהבה גלאון: אני ברשות דיבור?

מיכאל איתן: לא.

זהבה גלאון: מי ברשות דיבור, המשטרה?

מיכאל איתן: לא, היא.

זהבה גלאון: למה?

זהבה גלאון: אני רוצה להבין את ההיגיון שלך- -

מיכאל איתן: אני אסביר לך - -

זהבה גלאון: אני פשוט מסבירה לבני אלון.

זהבה גלאון: זה ריטואל- -

מיכאל איתן: אורית סטרוק מייצגת ארגון שאני אפילו לא יודע את שמו- -

זהבה גלאון: אתה לא יודע את השם?

מיכאל איתן: אני לא מייחס לעניין הזה חשיבות פורמלית.

מיכאל איתן: הם מרכזים את התלונות, והיא מביאה לי את כולן.

מיכאל איתן: מאחר שאנחנו רוצים לברר את התלונות אני מאפשר לה להציג אותן, ואני מבקש לתת למשטרה אפשרות להגיב.

מיכאל איתן: היא שכחה להגיד משפט נוסף, ולכן אני נותן לה לומר כדי שההצגה תהיה מלאה, והיא תוכל להביע את עמדתה בלי שום הגבלה - -

זהבה גלאון: בלי שום הגבלה?

מיכאל איתן: - - נתתי לה את האפשרות לומר עוד משפט, אחר-כך נשמע את המשטרה, ואחר-כך תוכלי לומר מה שאת רוצה.

זהבה גלאון: מה שאני רוצה, כמה שאני רוצה, ואתה תשמור על זכותי.

מיכאל איתן: בסדר.

זהבה גלאון: אני מודה לך.

אורית סטרוק: בדיון שהיה לפני פסח הגשנו דיסק עם 60 תמונות של שוטרים ללא תגים, ואני רוצה לדעת איך זה טופל.

מיכאל איתן: למי הגשת?

אורית סטרוק: הגשנו לשי ניצן בנוכחותך.

מיכאל איתן: אתם קיבלתם את התמונות?

23597: כן.

ענת גרנית: אני ראש היחידה לתלונות הציבור במשטרה, והתמונות הללו הגיעו לידיי.

ענת גרנית: ככלל, סעיף 5(א) לפקודת המשטרה קובע כי שוטר לבוש מדים יענוד תג זיהוי גלוי לעין הנושא את שמו ואת שם משפחתו.

ענת גרנית: כפי שאתם רואים, כולנו עם תגי זיהוי מן הסוג הזה.

ענת גרנית: שוטר שאינו לובש מדים אינו חייב לשאת תג זיהוי, אבל חייב להזדהות לפי הנסיבות.

ענת גרנית: פה יש כבר תשובה לגבי השוטרים שנראו כשהם אינם לובשי מדים.

ענת גרנית: החוק אינו קובע שהם צריכים לשאת תג זיהוי.

מיכאל איתן: אני לא הבנתי את התשובה הזאת.

מיכאל איתן: אמרת ששוטר במדים חייב בתג זיהוי?

ענת גרנית: שוטר שאינו לבוש מדים אינו חייב בנשיאת תג זיהוי.

ענת גרנית: זה החוק, והמשטרה מתייחסת אליו ברצינות מרובה.

ענת גרנית: רשמית יש תג מתכת שכולכם מכירים שעליו יש השם הפרטי ושם המשפחה.

ענת גרנית: התג הזה הוא בעייתי גם מכיוון שהוא עשוי מתכת, ובהפגנות כשנתקלים זה בזה הוא עלול לגרום לנזק, וגם משום שבנסיבות מסוימות אין רואים אותו.

ענת גרנית: הוצע תג שרוול, והוא קיים כבר כשנתיים במשטרה.

ענת גרנית: התג הזה נועד לענידה על השרוול או על מעיל.

ענת גרנית: יש שוטרים שעונדים את תג המתכת שלהם, אבל כשהם לובשים שכפ"ץ לא רואים אותו, ואז הם אמורים לשאת את התג הזה.

ענת גרנית: חסרונו של התג הזה – אף שהשם ברור מאוד – הוא שבדיוק דקה אחרי שמתחילה ההתכתשות הוא נתלש ואיננו.

ענת גרנית: אבל שוטרים יודעים שהם צריכים לענוד את זה, כל אחד קיבל 4 תגים כאלה; תגי מתכת מקבלים רק אחד.

ענת גרנית: במסגרת חיפוש פתרונות לבעיית נשיאת התגים ביחידות היס"ם כל שוטר מקבל מדבקה שמגהצים אותה על החולצה, ובה רשום השם.

ענת גרנית: כל שוטר קיבל 4 מדבקות כאלה.

ענת גרנית: לצערי, יש להן בלאי בכביסות.

מיכאל איתן: כמה חולצות הם מקבלים?

ענת גרנית: קונים את זה בנקודות.

ענת גרנית: בעקבות אירועי חוות גלעד נעשו שני דברים- -

מיכאל איתן: אנחנו לא נחזור לאירועי חוות גלעד.

ענת גרנית: אני רק רוצה להראות שהמשטרה מתייחסת ברצינות לעניין; ננזף מפקד מחוז.

ענת גרנית: מפקד מחוז הוא בדרגת ניצב, ואל יקל הדבר בעיניכם.

ענת גרנית: נזיפה שרשומה בתיקו האישי זה לא עניין של מה בכך לניצב- -

אביעד ויסולי: - - -

ענת גרנית: הוצאה הוראת שינון שיש לי פה את העתקה, והיא הופצה לכל שוטרי משטרת ישראל.

ענת גרנית: לקראת ההתנתקות הוכנה ערכת התנהגות כוחות הפינוי, שמתייחסת לכלל האירוע, ויש בה התייחסות ספציפית לנושא חובת הזדהות שוטר בפני אדם מן הציבור וכתובה הנחיה חד-משמעית לענות את תגי הזיהוי.

ענת גרנית: נוסף לכך הנושא מועבר היום בכל הספ"קים – מפגשי הקצונה הבכירה: מחוז, מרחב ותחנות, וכן לכל משתמשי הדואר האלקטרוני – ואתם יכולים לראות שזה באדום, הבאתי את זה כפי שזה מופץ.

ענת גרנית: יש פה ההנחיה להעביר את זה במחוזות.

ענת גרנית: בכל מקום זה מוצג.

ענת גרנית: התלונות שקיבלנו מאז שאני בתפקידי כחצי שנה הראיתי למפכ"ל.

ענת גרנית: לקח זמן עד שהתלונות הגיעו לידיי, אבל אז הראיתי אותן למפכ"ל, והוא הסתכל ואמר לי שמי שייווכח שלא ענד תג צריך לפעול נגדו בכל הדרכים האפשריות.

ענת גרנית: יש שם שוטרים ממחוז ירושלים- -

אביעד ויסולי: כל יס"ם ירושלים.

מיכאל איתן: אתה בכלל מחיפה, מה אתה יודע מה קורה בירושלים?

אביעד ויסולי: אני צילמתי את התמונות האלה.

מיכאל איתן: בירושלים?

אביעד ויסולי: כן, במבצע רבבה.

מיכאל איתן: מה יש, בחיפה אין הפגנות?

זהבה גלאון: - - -

ענת גרנית: בתמונות האלה אנחנו מתייחסים אליך יפה מאוד.

אביעד ויסולי: - - -

זהבה גלאון: אדוני יושב ראש הוועדה, אני הבנתי ממך שהצלמים הם יעד מועדף.

זהבה גלאון: יש כאן מחדל של המשטרה שהוא מחיפה וצילם בירושלים ולא עצרו אותו.

זהבה גלאון: יש כאן מחדל ברור.

קריאה: הדברים שלך בפרוטוקול.

זהבה גלאון: מאה אחוז, הפרוטוקול בוכה.

ענת גרנית: דרך אגב, זה שאין תג זיהוי כאן, זה עוד לא אומר שאין תג זיהוי כאן.

ענת גרנית: המספר שאתם נקבתם בו אינו ריאלי, כי התייחסנו לשוטרים שרואים בבירור שאינם עונדים תגי זיהוי.

ענת גרנית: זאת הנחיית המפכ"ל, וכך ייעשה.

ענת גרנית: זה הועבר למחוז ירושלים, לבית-הספר לשוטרים ולמג"ב.

23597: תהיינה אשר תהיינה הטענות כלפי שוטר זה או אחר או הפרת משמעת כלשהי, אני מוחה ומבקש ממך, אדוני היושב ראש, לא להסכים בשום פנים ואופן לביטויים כמו "אנטישמי" ו"עוכרי ישראל"- -

מיכאל איתן: לא שמעתי שהיה כאן ביטוי כזה.

קריאה: היא אמרה.

מנורה חזני: אני לא אמרתי "אנטישמי", אמרתי "אנטישמיות".

23597: היא אמרה "אנטישמיות של משטרת ישראל".

23597: זה ביטוי אסור.

מיכאל איתן: אני לא מסכים אתך, אני לא שמעתי.

מיכאל איתן: אם הייתי שומע הייתי אומר לה לחזור בה מיד.

23597: אפשר לומר הכול, אפשר לומר שהשוטר הזה טעה- -

מיכאל איתן: אני מסכים אתך במאה אחוז, היא לא יודעת שבין השוטרים יש דווקא רוב למתנגדי ההתנתקות.

זהבה גלאון: זה לפרוטוקול.

מיכאל איתן: אמרתי את זה בהומור.

מיכאל איתן: כדי שלא ישתמע שאני מתחמק מלגנות את זה, אני רוצה לומר שוב: אמנם הוועדה עומדת לצד המיעוט שעומד מול הממסד, אבל היא קיבלה החלטה מפורשת שהכול ייעשה כפוף למתן סעד על בסיס ההנחה שבהפגנות לא תהיה שום פגיעה בגופו, ברכושו ובכבודו של אדם אחר, ובטח לא פגיעה בעובדי ציבור שעושים עבודתם על-פי ההוראות שהם מקבלים.

מיכאל איתן: זה עבר פה-אחד בוועדה.

מיכאל איתן: אני לא חושב שיש כאן חבר אחד בוועדה שיש לו הסתייגות מקריאת "אנטישמי" כלפי עובד ציבור במדינת ישראל.

מיכאל איתן: אם יש אחד כזה – שיקום.

מיכאל איתן: הוועדה דוחה מכל וכל את הביטויים האלה.

23597: אתמול היה כנס גדול במעלה החמישה עם הפרקליטות ועם התביעות, ובאחת ההנחיות שקיבלנו נאמר משפט שאומר הכול: "לסיכום, ככלל יש לשמור מכל משמר על חופש הביטוי, על חופש התנועה ועל חופש ההפגנה, ובלבד שהם אינם מסווה לפעילות בלתי-חוקית".

23597: כל הטענות הן נקודתיות וייבדקו אחת לאחת, אין שום בעיה עם זה.

23597: אין שום הנחיה לטפול או להיטפל לנושאי מצלמות או לעיתונאים; אדרבה – המטרה של המשטרה היא לתת אפשרות לכל אחד לבצע את תפקידו נאמנה עד הסוף.

23597: אני דוחה את כל מה שנאמר פה בכל תוקף.

מיכאל איתן: אני רוצה להסביר מה התחושה של האנשים האלה – אולי הם לא אמרו את זה בגלוי – אבל אצלי נוצר רושם כזה.

מיכאל איתן: הם אומרים שחזותם החיצונית משדרת סטריאוטיפ.

מיכאל איתן: יכול להיות שהם משדרים פטריוטיות יתר, והשוטרים חושבים "זה יכול להיות עיתונאי?

מיכאל איתן: עם כיפה?" - -

אליעזר כהן: היושב ראש, למה אנחנו מתפלפלים?

אליעזר כהן: ראית פה אלימות יתר- - -

מיכאל איתן: חבר הכנסת אליעזר כהן- -

אליעזר כהן: אתה קצת מתפלפל.

אליעזר כהן: ראית שוטר מושך לבחור בשערות.

מיכאל איתן: חבר הכנסת כהן, זה לא הנושא לדיון כרגע.

אליעזר כהן: הנושא הוא אלימות יתר.

מיכאל איתן: חבר הכנסת אליעזר כהן, אל תגיד לי מה הנושא.

מיכאל איתן: רציתי לבקש להסב את תשומת לב השוטרים שהם יפעילו את המנגנון שלהם לרגע אחד כדי שלא יידלקו פתאום כשהם רואים מישהו שבדימוי של כולנו הוא דמות המתנחל או המתנחלת, והוא מחזיק מצלמה.

מיכאל איתן: הוא לא אויב שלהם.

23597: ודאי שלא.

מיכאל איתן: תרעננו את זה.

ענת גרנית: קורה לפעמים שהעיתונאי מתבלבל וקצת שוכח שתפקידו לתעד את העניין, ואולי יש ערבוב בין התפקידים, ויכול להיות שזה מקור הבעיה.

קריאות: - - -

אביעד ויסולי: יש בכל הפגנה מתעדי אלימות, ואתם מנסים להוציא אותם משם.

יצחק הילדסהיימר: אני משוכנע שלו לא הייתי חבוש כיפה, לא היו מתנפלים עליי בכלל.

יצחק הילדסהיימר: כל העוון שלי הוא שצילמתי.

נסים זאב: למה לא הורדת לפני-כן את הכיפה?

מנורה חזני: מאיפה בא הרעיון להגיד שאני באתי להפגין, כשלא היה שם צל של הפגנה?

מנורה חזני: מכיוון שהם ראו איך שאני נראית- -

מיכאל איתן: רבותיי, סליחה.

מיכאל איתן: הבטחתי לחברת הכנסת גלאון תדבר עכשיו.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני מודה לך, ואני מבקשת מראש את הגנתך לדברים שאני מתכוונת לומר.

זהבה גלאון: אין ספק שיש מתח בלתי ניתן לגישור בין העובדה שהולכים עכשיו לתהליך כזה גדול כשיש בצדו מחאה, לבין מה שנדרש מהשוטרים ומהמשטרה – אני לרגע לא עומדת כאן כדי להגן על המשטרה.

זהבה גלאון: המתח קיים גם אצל השוטרים, גם אצל אנשים שחשים מאוימים, שחשים שהסטריאוטיפים פועלים נגדם, ואין ספק שצריך לדאוג שהזכויות שלהם לא תופרנה ותישמרנה.

זהבה גלאון: אני רוצה להעיר כמה הערות על המתרחש בוועדה, ואני רוצה להביע את חוסר הנחת שלי – ואני לא מדברת רק בשמי, אני יודעת שהיושב ראש קיבל מכתב בעניין מחברת הכנסת לבני, אבל היא תייצג את עצמה – מהשימוש בוועדה בתור במה לדיונים שאינם משרתים את העניין, אלא משמשים קרדום לחפור בו, ונותנים לגיטימציה לאמירות שנשמעו כאן.

זהבה גלאון: לא יכול להיות שאדם שבא לצלם יחטוף מכות, כל אדם.

זהבה גלאון: ואם יש שוטרים שאינם ענודים בתגים זה בוודאי לא מתקבל על הדעת.

זהבה גלאון: אבל לא יכול להיות שהוועדה הזאת תהפוך לבית-דין שדה.

זהבה גלאון: זה מה שאתה עושה, אני אומרת את זה לך, אדוני היושב ראש.

זהבה גלאון: עד כדי כך זה נעשה, שלעיתים אני חושבת שאני נמצאת בדיונים הזויים.

זהבה גלאון: בשבוע שעבר היה כאן דיון על "התנכלות השב"כ לנערות".

זהבה גלאון: יש הבדל בין התנהגות פרטנית, לעיתים של מאבטחים במקומות ציבוריים, בין התנהגות פרטנית שהיא לא בהכרח מעידה על מדיניות, כמו שכאן הפכו למדיניות התנכלות לצלם זה או אחר.

זהבה גלאון: האדם הזה הוכה, הוא הגיש תלונה למשטרה, ואתה יוצר מסלול מועדף לאזרחים.

זהבה גלאון: ככה אתה שומר על השוויון בפני החוק?

זהבה גלאון: כל בן-אדם שמגיש תלונה למשטרה על הכאה – אתה יוצר מסלול מועדף לאזרחים "סוג א'" ולאזרחים "סוג ב'"?

זהבה גלאון: כל תלונה שאני שולחת למח"ש על אנשים שמתלוננים- -

בנימין אלון: הוא עיתונאי 40 שנה.

מיכאל איתן: לא, בני, תאמין לי שיש תשובות פי אלף יותר טובות.

מיכאל איתן: הממשלה לא יצרה מסלול מועדף לטיפול בעניין?

מיכאל איתן: המצאנו את זה?

בנימין אלון: לא, כאילו כל אדם- - -

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אתה מנצל את הדיונים של הוועדה גם לצרכים – אני לא רוצה להגיד פוליטיים – אבל אתה הופך אותה לכלי פוליטי.

אליעזר כהן: את שוכחת שהוא בעד ההתנתקות.

זהבה גלאון: נראה לך שהוא זקוק לעזרה שלך?

מיכאל איתן: רבותיי, מי שרוצה להגן עליי, ייתן לזהבה להגיד מה שהיא רוצה בלי לקטוע אותה.

מיכאל איתן: זאת ההגנה הכי טובה, תאמינו לי.

אליעזר כהן: - - -

יולי יואל אדלשטיין: אתה לא יכול לעשות את זה, זה שימוש ציני בזהבה.

זהבה גלאון: חבר הכנסת כהן, לא נראה לי שהיושב ראש זקוק להגנתך, תאמין לי, הוא רהוט, והוא האחרון שזקוק שמישהו ישמש לו לפה.

זהבה גלאון: יש הבדל מאוד ברור בין טיפול בנושאים עקרוניים בוועדת החוקה של הפרת זכויות לבין הפיכתה לבמה של תלונה זו או אחרת, שגורמת לשיסוי והופכת לבית-דין שדה.

זהבה גלאון: זה מה שהוועדה הזאת עושה.

זהבה גלאון: אם אתה רוצה לגייס את כל הבית הזה או כמה שאפשר מהבית הזה, מכל המחנות להגנה על זכות הביטוי או על חופש הביטוי, להגנה מפני מעצרים מנהליים, אתה צריך לאפשר לאנשים שבאים מכל קצות הקשת בבית הזה לוועדה שלך לחוש שיש להם מקום להיות בו ולהביע את דעתם.

זהבה גלאון: אתה דיברת על פרופורציות, ומה שנעשה כאן זאת חריגה מכל פרופורציה.

זהבה גלאון: ועדת החוקה מקימה מוקד חירום?

זהבה גלאון: זאת המצאה שעוד לא שמעתי עליה.

זהבה גלאון: אני רוצה לשאול איך זה יעבוד.

זהבה גלאון: עשרות, מאות, אלפי אזרחים יתחילו לצלצל לוועדה, יתחילו להשאיר תלונות – אני רוצה להבין איך זה יעבוד.

זהבה גלאון: האם זה התפקיד של הוועדה?

זהבה גלאון: האם הוועדה צריכה לקחת נושאים שיש להם היבט עקרוני מהותי כדי להתריע בפני רשויות אכיפת החוק או הוועדה צריכה להתייחס.

זהבה גלאון: ברור שהרבה פעמים מקרים פרטיים מסמלים משהו – זה דבר לא מתקבל על הדעת.

מיכאל איתן: זה בתנאי שהם באים מהשמאל, את אומרת.

זהבה גלאון: אני לא אמרתי את זה.

זהבה גלאון: כשאני הגשתי השבוע הצעה לדיון מהיר על דוח אמנסטי, הנשיאות אישרה לי אותה, והיושב ראש הציע לי לדון בה באוגוסט כשיבוא הפצ"ר לדון בזכויות האדם בשטחים.

זהבה גלאון: כי באוגוסט זה לא בוער, אפשר לדון על ממצאי דוח אמנסטי באוגוסט כשאנשים נהרגים, כי מדובר פה על כל שבוע-שבועיים, כל שלושה ימים; כדי שתישמענה כאן אמירות שפשוט לא מתקבלות על הדעת; כדי שיקרינו שם סרטים שיוצאים מכל קונטקסט ונותנים אחר-כך לגיטימציה לאמירות שנשמעות כאן.

זהבה גלאון: כשכך מתכנסת הוועדה זה נותן לגיטימציה לאמירות שנשמעו כאן, ועליהן התריעו השוטרים, ואדוני היושב ראש היה צריך להתריע עליהן.

זהבה גלאון: "מושכים להם שערות בשביל הכיף", זה מה שנשמע כאן.

זהבה גלאון: אתה נותן במה לוועדה להגיד שמושכים שערות בשביל הכיף?

זהבה גלאון: זה נראה לך סביר בתור יושב ראש הוועדה?

אליעזר כהן: אולי תסבירי לנו בשביל מה משכו בשערות- - -

זהבה גלאון: אלימות שוטרים זה דבר שצריך להיבדק בכל חומרת הדין, זה לא ייתכן בכלל.

זהבה גלאון: אבל בין זה לבין אמירות אצלך בוועדה שנרשמות לפרוטוקול "השוטרים מושכים שערות בשביל הכיף" – זאת אמירה מוגזמת, ועל אנטישמיות כבר נאמר.

זהבה גלאון: אבל זה ככה, וזה עובר אגב אורחא כל האמירות האלה.

זהבה גלאון: אתה צריך לבדוק את עצמך, אדוני היושב ראש, וגם הוועדה צריכה לבדוק את עצמה לגבי מהותן ותכליתן של הישיבות האלה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

מיכאל איתן: אני חושבת שאת נתפסת בגדול, וזה גם קצת לא הוגן.

מיכאל איתן: בשבוע שעבר ביום רביעי הגיעה אליי פנייה על ילד פלסטיני שנמצא בבית-חולים וכבול בידיו וברגליו.

מיכאל איתן: בו במקום הרמתי טלפון בשם הוועדה, בתוקף תפקידי, וביררתי את הנושא עד שהוא בא לידי פתרונו.

מיכאל איתן: לא הייתי צריך לעשות את זה?

זהבה גלאון: מה אתה רוצה להגיד בזה?

מיכאל איתן: אני שואל אם הייתי צריך או לא הייתי צריך.

זהבה גלאון: אני שואלת מה אתה רוצה להגיד בזה?

זהבה גלאון: מה זה עונה לי למה שאמרתי?

מיכאל איתן: אני שואל האם לדעתך הייתי צריך- -

זהבה גלאון: אני חושבת שכן.

זהבה גלאון: כינסת 7 ישיבות בנושא הזה בחודשיים האחרונים?

מיכאל איתן: גברתי- -

זהבה גלאון: אתה שואל אותי שאלה, אני משיבה לך בשאלה.

מיכאל איתן: אני אתן לך דוגמה נוספת.

מיכאל איתן: את יודעת יפה מאוד שאני הראשון שפתח את הוועדה – לא דדי צוקר ולא אופיר פינס - -

זהבה גלאון: קיבלת את כל המחמאות על זה.

מיכאל איתן: - -ולא אף אחד מהשמאל – הייתי הראשון שפתח את הוועדה לכל ארגוני זכויות האדם, לא רק הישראליים, אלא גם החיצוניים.

מיכאל איתן: ואמרתי לכל אחד מהם שאם יש תלונה שאינה מקבלת התייחסות, יפנו אליי, ואני אדאג שהיא תטופל.

מיכאל איתן: אני פעלתי הרבה פעמים בכמה מקרים והבאתי לכך שגם הצבא שינה את מדיניותו, למשל לגבי נשים ממחסום Watch- -

זהבה גלאון: אף אחד לא מטיל דופי בפעילות שלך.

מיכאל איתן: - - כי בהתחלה מחסום Watch - -

זהבה גלאון: אל תשתמש בזה בתור וו להצדיק את מה שאתה עושה כאן כשאתה עושה פעילות פעם בחצי שנה.

זהבה גלאון: אני מכבדת אותך, מעריכה אותך- -

מיכאל איתן: אני לא מדבר על פעילות פעם בחצי שנה.

זהבה גלאון: - - אבל אל תשתמש בזה בתור וו כדי להצדיק את מה שאתה עושה כאן.

מיכאל איתן: תני לי לסיים.

מיכאל איתן: אני לא מדבר על פעילות פעם בחצי שנה, אלא על היות הוועדה כתובת למקרים של הפרה של זכויות אדם – לא משנה כרגע יהודים או ערבים.

מיכאל איתן: אני מדבר על טיפול שלי בפניות פרטניות.

מיכאל איתן: פעם בחצי שנה יש דיון כללי עם הפצ"ר שנותן תשובות.

מיכאל איתן: אבל אני צלצלתי למפקד מג"ב על אוטובוס שצריך להוביל ילדים למחרת היום כי נשים ממחסום Watch אמרו לי שיש בעיה מסוימת, והנושא טופל.

זהבה גלאון: מאה אחוז, יפה מאוד.

מיכאל איתן: את אומרת "פוליטיות", נכון.

מיכאל איתן: אני משתמש בוועדה כדי שהיא תוכל לקבל גם פניות.

מיכאל איתן: אין ספק, שאני מגייס את הוועדה לטובת הצד של המתנגדים כרגע לממשלה כי הם הצד החלש.

מיכאל איתן: אני אוהד אותם, אנחנו באים מאותו מקום.

מיכאל איתן: במקרה הזה אני בצד השני של המתרס כי פוליטית אני בעד ההתנתקות, אבל הם חברים שלי כולם כאן.

מיכאל איתן: נכון שיש לי סימפתיה יותר מאשר לך, ואני קצת מוטה- -

זהבה גלאון: זאת לא הנקודה בכלל.

מיכאל איתן: - - אבל אני עובד על אותו העיקרון.

מיכאל איתן: אני מסתכל לעצמי בעיניים ואומר: "אתה מגן עליהם עכשיו?".

מיכאל איתן: גם את היית צריכה להיות כמוני- -

זהבה גלאון: - - -

מיכאל איתן: יש גוף שמנסה להיאבק.

מיכאל איתן: אנחנו לא ניתן לו הגנה או אפשרות לעבור על החוק ברמה של הסתה, פגיעה ברכוש, פגיעה באנשם.

מיכאל איתן: אולי אנחנו מצמצמים את ממדי החיכוך.

זהבה גלאון: אתה מצמצם את ממדי החיכוך?

מיכאל איתן: הממשלה אומרת לי שהיא מקבלת את הישיבות כדבר מאוד חיוני- -

זהבה גלאון: מה הם יגידו לך בדיוק?

מיכאל איתן: מה, הם מפחדים ממני?

זהבה גלאון: כן, התשובה היא כן.

מיכאל איתן: הם לא מפחדים ממני, אני לא מפחיד עד כדי כך, הם יודעים יפה מאוד להגיד לי "לא" ולעשות ההפך.

מיכאל איתן: תאמיני לי שאם הם לא רוצים יש להם שיטות נהדרות; שכל ישיבה תתקיים בעוד שנתיים, לא בעוד יום או בעוד יומיים.

זהבה גלאון: בינתיים אני רואה שהם מתייצבים אצלך כל יומיים.

אליעזר כהן: - - -

מיכאל איתן: אין לי שום התנגדות לביקורת – יכול להיות שאני מגזים, אני מקבל את זה; אבל בסך-הכול אני רואה בפעולה הזאת, פעולה חיובית, והדיון על אמנסטי יהיה בשבוע הבא.

זהבה גלאון: סליחה, מכיוון שאני עמדתי לו על הראש.

זהבה גלאון: אני אתן לך לחמוק עד אוגוסט?

זהבה גלאון: ככה אתה מכיר אותי?

מיכאל איתן: את לא נותנת לי לחמוק, אני לא מואשם על-ידי אמנסטי בשום דבר, למיטב ידיעתי.

אליעזר כהן: אני רוצה להביא לידיעת המשתתפים שבשבוע שעבר נרצחה נערה ברחובות בידי אדם שהיה עצור בידי משטרת ישראל כמה שעות לפני הרצח- -

זהבה גלאון: מה זה קשור?

אליעזר כהן: - - המשטרה שחררה אותו אחרי שהוא נתפס בעשיית עבירה.

אליעזר כהן: הוא שוחרר- -

זהבה גלאון: מה זה קשור?

אליעזר כהן: - - אילו היה נכלל באותו סטריאוטיפ שאתה תיארת, אילו היה נראה מתנחל, אתה מעריך שהיו משחררים אותו?

זהבה גלאון: זה כבר שיא השיאים.

אליעזר כהן: המשטרה עצרה בן-אדם ושחררה אותו, והוא רצח.

זהבה גלאון: זה נושא חשוב, אבל מה עניין שמיטה להר-סיני?

אליעזר כהן: אותה משטרה עצרה בן-אדם, שחררה אותו, והוא רצח.

קריאות: - - -

אליעזר כהן: אם הוא היה מתנחל הוא לא היה משוחרר, אני מודיע לכם.

אליעזר כהן: אני לא משתמש בביטויים שתגידו לי לחזור בי מהם, אבל בתמונה שראיתי את השוטר מחזיק יהודי – יש לי שתי הערות שאני מאוד לא גאה לומר אותן כחבר כנסת במדינת ישראל, מדינתו של העם היהודי – אני זוכר את זה שעה-שעה, יום-יום – יש כאלה שמעדיפים לשכוח את זה: הוא לא היה מעז למשוך כך את השערות לערבי, כשהוא יודע שמצלמים אותו.

אליעזר כהן: אני מתבייש להגיד את זה, ואני אומר את זה- -

זהבה גלאון: על זה בוכה - -

אליעזר כהן: אני מתבייש להגיד את זה, ואני אומר את זה.

אליעזר כהן: תקרא לזה איך שאתה רוצה, הוא ידע למי הוא מושך את השערות, וזאת שנאת יהודים.

אליעזר כהן: ההתנהגות הזאת היא שנאת יהודים.

אליעזר כהן: עשרות נערים ונערות בבית-סוהר למעלה מכמה שבועות, שכל פשעם היה חסימת ציר.

אליעזר כהן: אני תוהה לדעת האם הם יישארו בבית-הסוהר מספיק שנים כמו פולארד.

אליעזר כהן: מתי ישחררו אותם?

אליעזר כהן: מי מדבר על שחרורם?

אליעזר כהן: מי חושב לשחרר אותם?

אליעזר כהן: מתי תעלו בדעת

אליעזר כהן: כם לשחרר עשרות נערים ונערות שלמעלה מחודש נמצאים בבית-סוהר?

זהבה גלאון: האמירות שלך הן ממש שערורייה.

מיכאל איתן: תודה לך, אני מודה לך על ההערות.

מיכאל איתן: אנחנו ניפגש ביום רביעי בשעה 9:00 להמשך הדיון.

אליעזר כהן: שערורייה ההערות שלךְ.

אליעזר כהן: זאת מדינת היהודים, אנחנו צריכים לדאוג ליהודים, לא לערבים.