ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 247, 2004-06-28 10:00

מיכאל איתן: היתה לנו ישיבה בה סיכמנו שהולכים לקדם את החוק הזה לאחר שהוא יעובד.

מיכאל איתן: האם כל הגורמים שהיו שותפים מוכנים לתמוך בזה?

תמי סלע: מי שהיה שותף זה משרד המשפטים והמציעה.

תמי סלע: הוא נשלח גם לגורמים אחרים.

מיכאל איתן: מי אומר שזה לא טוב?

רינת: משרד הרווחה לא אומר שזה לא טוב, רק יש לו הערות.

מיכאל איתן: אחרי קריאה ראשונה.

תמי סלע: יש דברים שהם מהותיים שכן צריך לדון בהם.

מיכאל איתן: מה מהותי כאן?

תמי סלע: האם זה יחול רק על אדם שהורשע, או גם על אדם שביצע את העבירה ולא הורשע?

תמי סלע: מה לגבי אדם שנקבע שהוא היה חולה וביצע את העבירה?

תמי סלע: האם כאשר הוא ישתחרר גם עליו יחולו מגבלות?

תמי סלע: אלה דברים מהותיים.

תמי סלע: יכול להיות שאת חלקם נחליט להשאיר לדיון בקריאה שנייה ושלישית, אבל לפחות זה צריך לעלות בפני הוועדה.

תמי סלע: הוועדה צריכה להכריע, כי בהצעה המקורית זה היה רק על מי שהורשע.

תמי סלע: בהחלט יש סיבה לחשוב שזה רלוונטי גם למי שנקבע שהוא ביצע את העבירה ולא הורשע מסיבות שונות.

מיכאל איתן: מה כולל הנוסח?

תמי סלע: כרגע זה כולל את מי שנקבע לגביו שהוא ביצע את העבירה.

מיכאל איתן: מי מתנגד לזה?

שרונה עבר-הדני: מכיוון שההצעה המקורית לא חלה על חולי הנפש משרד הבריאות לא העלה בפני ועדת שרים או בדיון הקודם נושאים או הסתייגויות.

שרונה עבר-הדני: בנוסח של הבוקר ראיתי שיש כוונה להחיל את זה על חולי הנפש.

שרונה עבר-הדני: גורמי הטיפול עוד לא קיבלו שום הזדמנות להתייחס לדברים.

שרונה עבר-הדני: ההחלה של זה על חולי הנפש מעוררת סוגיות ושאלות שראויות לבירור עמוק יותר של מה נעשה עד עכשיו.

שרונה עבר-הדני: מדובר באוכלוסייה יחסית קטנה.

שרונה עבר-הדני: רוב עברייני המין נמצאים אחראים למעשיהם.

שרונה עבר-הדני: אנחנו מדברים על אותה סיטואציה, שהיא יחסית נדירה, של אדם שביצע עבירת מין תחת השפעה של מחלת נפש משמעותית, עד כדי כך שפטרו אותו מאחריות.

שרונה עבר-הדני: מדובר בקבוצה קטנה של נכי נפש, בלי הרבה משאבים כספיים או נפשיים שיאפשרו להם את אותו מעבר של מקום מגורים ומקום עבודה.

שרונה עבר-הדני: יש כאן סוגיות שמצריכות בחינה.

שרונה עבר-הדני: המסלול כאן הוא קצת שונה.

שרונה עבר-הדני: לא נראה שוועדה פסיכיאטרית מחוזית היא הפורום הנאות והראוי לקבוע מגבלות על זכויות כל כך מהותיות כמו מקום מגורים ועבודה.

תמי סלע: כרגע זה בית משפט.

מיכאל איתן: לא יהיה שום אסון אם הנימוקים יישמעו לאחר הקריאה הראשונה.

מיכאל איתן: אני לא פוסל דיון מעמיק.

מיכאל איתן: ההצעה כרגע היא לא חזיתית מול מה שאת אומרת, כיוון שהיא משאירה שיקול דעת לבית משפט.

מיכאל איתן: אני חושב ששופט ישקול את הדברים האלה.

מיכאל איתן: יכול להיות שגם על זה צריך לדון.

מיכאל איתן: אני לא רוצה לקיים את הדיון הזה היום, אלא רק אחרי קריאה ראשונה.

שרונה עבר-הדני: ראינו לנכון להעיר את הדברים.

מיכאל איתן: אני לא רוצה לקבור את הדיון בהערה.

מיכאל איתן: את הדיון המעמיק נעשה לאחר קריאה ראשונה.

אברהם רביץ: זה דומה לחוק של שטייניץ?

תמי סלע: זה מאוד דומה, אבל יותר מתון.

ורד וינדמן: על הנוסח הקודם הוסף הנושא של קטינים מגיל 16.

ורד וינדמן: אנחנו חושבים שזה דבר שלא צריך להיות בחוק הזה.

ורד וינדמן: כל האוריינטציה של קטינים שמעורבים בפלילים היא ראייה שיקומית.

ורד וינדמן: אין מקום לפגוע בזכויות שלהם.

תמי סלע: מה שהוסף זה כאשר העבירה בוצעה על ידי קטין בגיל 16- 18, כאשר במועד שבו מתקיים הדיון בשחרור שלו הוא כבר בגיר.

תמי סלע: אז אפשר יהיה בשיקול דעת.

תמי סלע: זה דבר שאפשר יהיה לדון בו.

תמי סלע: אתם חושבים שזה לא נכון, יש גורמים אחרים שחושבים שזה כן נכון.

תמי סלע: לא צריך להציג את זה כקטינים, כי מדובר באנשים שכשדנים על השחרור שלהם הם כבר בגירים.

מיכאל איתן: יכול להיות שיש תחושה שכאשר הוא נהיה בגיר הוא פותח דף חדש.

מיכאל איתן: הוא לא צריך את מה שהוא עשה בתור ילד לסחוב כל חייו.

מיכאל איתן: אפשר בהחלט לקבל שאם העבירות נעשו מתחת לגיל מסויים, שזה לא ייכלל בהצעת החוק.

מיכאל איתן: אנחנו חייבים לאזן בין דברים.

מיכאל איתן: לפעמים נפגע קורבן העבירה כי נותנים צ'אנס לאדם שהפך לבגיר.

מיכאל איתן: נראה לי שזאת הגישה היותר נכונה.

דויד וינר: יש לנו הבנה לגבי נחיצותו של החוק הזה, רק צריך לשים לב שאנחנו חוצים פה איזה שהוא קו.

דויד וינר: אנחנו חוצים איזה שהוא קו שלא כל כך רואים אותו בגלל המילים.

דויד וינר: אנחנו מתייחסים לא למידת הסיכון של האדם שהורשע, לא למידת הסיכוי שלו לפגוע, אלא למה שנקרא offence .

דויד וינר: החוק הפלילי לא מתעסק במטריה הזאת.

דויד וינר: יש בעיה לאדם שמשת

דויד וינר: חרר מבית הסוהר כאשר הוא פוגש את הנפגע, לא רק בתחום הזה.

דויד וינר: מטרות הענישה לא מתעסקות עם זה.

דויד וינר: עכשיו נכנסנו לתחום הזה.

דויד וינר: יכול להיות שיש הצדקה מיוחדת לחצות את הקו בתחום של עבירות מין, אבל כשחוצים את הקו הזה צריך לחצות אותו מאוד בזהירות.

דויד וינר: אני חושב שצריך לחשוב על צמצום של סוג העבירה, צריך לחשוב על ייצוג לאנשים.

דויד וינר: .

מיכאל איתן: הכל בפני בית המשפט.

גילה גמליאל: אין לבית המשפט היום כלים כדי להרחיק את העבריין מסביבת הנפגעת.

גילה גמליאל: אין היום לבית המשפט שום אפשרות לעשות את זה, גם אם הוא מרגיש את החשיבות של הדבר הזה.

מיכאל איתן: זה לא לעכשיו.

מיכאל איתן: קודם נעביר את זה בקריאה ראשונה.

דויד וינר: אני חושב שהאנשים שמטילים עליהם סנקציות צריכים להיות מיוצגים על ידי עורכי דין.

מיכאל איתן: זה לא שייך.

מיכאל איתן: אנחנו לא דנים כעת בנושא הייצוג.

תמי סלע: למה?

תמי סלע: אם רוצים שתהיה פה זכות לייצוג על ידי.

תמי סלע: .

מיכאל איתן: אבל יש באלף ואחד הליכים משפטיים בעיות של ייצוג.

מיכאל איתן: אני לא רוצה להיכנס כרגע לעניין הייצוג.

רינת: יש כאן מגבלות על זכויות חוקתיות מאוד בסיסיות.

רינת: גם לפני שזה עובר קריאה ראשונה יש צורך לדון בכמה נושאים עקרוניים, כמו למשל הסמכות של בית המשפט לדון בהוצאת הצו הזה.

רינת: האם תהיה חובה לדון, או שזה יישאר ליוזמת הקורבן, ליוזמת התובע.

מיכאל איתן: את משאירה את זה בסמכות בית המשפט.

רינת: אני משאירה בסמכות בית המשפט, אבל השאלה היא אם בית המשפט יהיה חייב לדון בזה.

מיכאל איתן: נדון בזה לאחר קריאה ראשונה.

תמי סלע: גם דברים שאולי לא נראים היסודות של ההצעה משפיעים על המידתיות.

רינת: אני עדיין חושבת שהשאלות האלו נוגעות לעניין של המידתיות.

מיכאל איתן: לכן נדון בהן בקריאה שנייה ושלישית.

רינת: האם באופן אוטומטי יתקיים דיון, או יש צורך ליזום הליך?

מיכאל איתן: את זה נעשה בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל איתן: מישהו יכול להגיד שיש עונש בספר החוקים ולא צריך להעניש פעמיים.

מיכאל איתן: זאת גישה עקרונית שאפשר להגיד.

מיכאל איתן: לא צריך להחביא את ההתנגדות לחוק בדברים עמומים.

רינת: לא ברור לי למה לא לגיטימי להציג כרגע את ההתלבטות שיש בנוגע לחוק הזה.

מיכאל איתן: מי שמתנגד, שיסכם את כל ההתנגדויות שלו ויגיד לי שהוא מתנגד לחוק.

מיכאל איתן: מי שמתלבט ומגיע למסקנה שלמרות ההתלבטויות שלו הוא בעד החוק, שיגיד לי שהוא בעד החוק.

מיכאל איתן: את הדברים שאפשר יהיה לשנות נשנה בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל איתן: אני מוכן לדבר על הבעיות העקרוניות.

מיכאל איתן: אתם לא תמשכו אותי כעת לדיונים.

מיכאל איתן: הישיבות האלו עולות אלפי שקלים.

מיכאל איתן: בשאלה באיזו רמה יעלה הדיון הזה , מי היוזם, האם זאת תהיה חובה או זה יהיה אופציונאלי נדון לקראת קריאה שנייה ושלישית.

מיכאל איתן: לא נוציא דבר חקיקה בלי שהנושא הזה ילובן עד תום.

מיכאל איתן: כרגע השאלה היא מי מתנגד ומי מסכים שבכלל יהיה דיון, לא מי יוזם אותו ואיך הוא עולה.

מיכאל איתן: מי שלא רוצה דיון יכול לנמק ולנסות לשכנע אותנו שאנחנו הולכים למסלול לא נכון.

מיכאל איתן: אני אשמע את זה ברצון, אני גם מוכן להקדיש לזה מחשבה.

מיכאל איתן: השאלה אם זה יהיה ככה או ככה, בעיני זאת לא שאלה עקרונית שצריכה כרגע לעלות.

רינת: יכול להיות שכשיוחלט שהדיון יהיה חובה תהיה התנגדות לחוק.

מיכאל איתן: בשביל זה יש גם קריאה שנייה ושלישית.

מיכאל איתן: נראה לי לא הגיוני שבן אדם יגיד שהוא מתנגד לחוק רק בגלל שהמחוקק קבע שבית המשפט חייב לדון.

רינת: כל הדיון כאן נסוב סביב איזונים בין זכויות הקורבן לזכויות העבריין.

רינת: אנחנו חושבים שיש מקום לדון באיזונים האלה כבר בשלב הזה.

מיכאל איתן: אני לא מקבל את דעתך.

חיים שמואלביץ: בית המשפט כשדן בהגבלות צריך לקבל לידיו הערכת מסוכנות של העבריין.

חיים שמואלביץ: הנושא הזה צריך להיות בקונספט של החוק.

חיים שמואלביץ: הקונספט של החוק כפי שהוא כתוב עכשיו מדבר רק על מניעת הנזק הנפשי, הוא לא מתייחס לשאלה אם העבריין מסוכן או לא מסוכן.

גילה גמליאל: צריך לתת את הדעת גם אם אין בעיה של מסוכנות.

חיים שמואלביץ: העמדה שלנו היא שבית המשפט יקבל תזכיר לגבי נפגע העבירה מצד אחד, ומצד שני חוות דעת על הערכת מסוכנות.

חיים שמואלביץ: היו"ר מיכאל איתן הערכת מסוכנות זה נושא מאוד פופולרי סביב השולחן הזה.

חיים שמואלביץ: אנחנו מאוד מעוניינים שתהיה הערכת מסוכנות.

חיים שמואלביץ: גם שירות בית הסוהר עושה הערכת מסוכנות של אסירים לפני שחרור על תנאי, לפני חופשה.

חיים שמואלביץ: אנחנו רוצים לעשות איזה שהוא סדר בעניין של הערכת המסוכנות.

חיים שמואלביץ: אפילו דיברנו על כך שאם אין תקציבים עדיף שזה יהיה לפני שמוציאים את האדם לחופשי.

חיים שמואלביץ: אם צריכים לעשות, אז אני מעדיף אחרי שהוא ריצה את עונשו, לא בכניסתו.

חיים שמואלביץ: אנחנו נעשה בזה סדר לנפגעי עבירה.

חיים שמואלביץ: אני רוצה לחדד את הצעת החוק של חברת הכנסת גילה גמליאל.

חיים שמואלביץ: אל תברחו ממה שהיא אומרת.

חיים שמואלביץ: אתם יכולים להתנגד אם אתם רוצים.

חיים שמואלביץ: דויד אמר מקודם שבקונספט הפלילי יש שני מצבים, האחד פגיעה שיכולה להיות פגיעה פיזית או פגיעה קשה גופנית, והשני פגיעה מבחינת עלבון.

חיים שמואלביץ: גם עלבון זאת פגיעה.

חיים שמואלביץ: מה שאומרת חברת הכנסת גילה גמליאל הוא שהנוכחות של מבצע העבירה לא הופכת רק לעלבון, אלא שברגע שנוצר מצב כזה נפגע העבירה הוא נפגע.

חיים שמואלביץ: לא נתנו לא פטיש בראש, אבל הוא נפגע נפשית.

גילה גמליאל: נשים הפסיקו לתפקד.

גילה גמליאל: זה לא משנה אם הוא יעשה או לא יעשה מבחינה פיזית, עצם נוכחותו.

גילה גמליאל: .

מיכאל איתן: אם ילד יכול להיכנס לטראומה מזה, למה שמבוגר לא ייכנס לטראומה?

מיכאל איתן: אנחנו רוצים להגן על נפגעי עבירה, במיוחד בעבירות מין שהן טראומטיות, אם כי לא רק.

מיכאל איתן: לפי דעתי גם חבלות חמורות הן בעייתיות.

מיכאל איתן: אם אדם ספג חבלה חמורה שאינה עבירת מין, אז הקורבן לא יפחד ממנו כשהוא יבוא ויסתובב לידו?

מיכאל איתן: כרגע אנחנו לא מרחיקים לכת אלא נשארים בתחום שהוא יותר בעייתי – עבירות מין.

מיכאל איתן: למה להתייחס לזה כאל עלבון, הרי זאת פגיעה?

דויד וינר: אמרתי פגיעה ונזק.

מיכאל איתן: הנזק הוא נזק נפשי שאתה לא יכול לאמוד אותו.

אברהם רביץ: בלשון החוק כתוב נזק של ממש.

מיכאל איתן: זה השופט ישתכנע.

מיכאל איתן: אנחנו לא פוסקים כאן, אנחנו נותנים כלי נוסף.

מיכאל איתן: אנחנו לא הולכים למצב של הפקרות, אנחנו רק אומרים שאם שופט ישתכנע שעבריין יכול לגרום נזק של ממש בעצם נוכחותו, הוא יתן צו להרחיק אותו.

גילה גמליאל: אין היום את הכלים האלה בבית משפט.

גילה גמליאל: בית המשפט יכול היום להיות משוכנע אבל ידיו יהיו כבולות.

חיים שמואלביץ: זה שם בצד את כל הנושא של שיקום עברייני מין.

גילה גמליאל: אין קשר בין שני הדברים.

חיים שמואלביץ: בוודאי שיש קשר, כי למה שהשופט לא יתייחס לעובדה שאדם עבר 5 שנים של טיפולים והשקעה בבית הסוהר ולדעת כל הגורמים הוא השתנה?

מיכאל איתן: למה שהוא לא יתייחס?

חיים שמואלביץ: הוא לא מקבל שום דיווח עליו.

חיים שמואלביץ: הוא מקבל תסקיר רק לגבי נפגע עבירה.

חיים שמואלביץ: מה המצב שיהיה?

חיים שמואלביץ: שאותו נפגע עבירה אולי ירוויח, אבל כל השיקום של האדם יתנפץ והוא יחזור לפגוע באחרים.

מיכאל איתן: יהיה דיון בפני שופט, נכון?

חיים שמואלביץ: השאלה מה יוצג לשופט.

חיים שמואלביץ: אם לשופט אסור לקבל.

חיים שמואלביץ: .

מיכאל איתן: למה אסור לו?

חיים שמואלביץ: כתוב שהשיקול היחיד הוא תסקיר של נפגע העבירה.

תמי סלע: זה לא שאסור, אבל יכול להיות שכדאי לציין את זה.

מיכאל איתן: מה שכדאי לציין יידון בקריאה שנייה ושלישית.

תמי סלע: כאשר חוק פוגע בזכויות יסוד, אז צריך לראות.

תמי סלע: .

תמי סלע: אם הוא במידה שעולה על הנדרש, אז יכול להיות שהוא לא יכול לעבור.

מיכאל איתן: אני לוקח על אחריותי גם כשזה מופיע כאן.

חנה הלר: אני רוצה להשמיע את קולו של שירות המבחן לנוער, שמבקש שלא תהיה בהצעת החוק הזאת כל התייחסות לקטינים, ושההתייחסות בנושא הזה תהיה בתיקון חוק של שפיטה, ענישה ודרכי טיפול.

מיכאל איתן: את רוצה להוריד את זה?

תמי סלע: אני אוריד את עניין הקטינים אם כולם מתנגדים לזה.

חנה הלר: החוק הזה הוא חוק יקר.

דורית ואג: קיבלתי הודעה בכתב ממשרד האוצר על כך שלהצעת החוק של גילה גמליאל אין עלות.

חנה הלר: זה לא נכון.

חנה הלר: כדי שיהיו איזונים טובים ותימנע פגיעה שאינה נדרשת בעבריין, אני מציעה שתהיה חובת תסקיר לבית המשפט לפני שהוא דן בנושא של פגיעה אפשרית.

מיכאל איתן: קודם אמרת שזה עולה הרבה כסף, עכשיו את מסבירה לנו למה.

גילה גמליאל: צריך לזכור מאיפה הדברים התחילו.

גילה גמליאל: יש כאן קורבן של תקיפה מינית.

גילה גמליאל: אנחנו מדברים על מקרים שבהם הדבר הוא בלתי נסבל.

גילה גמליאל: לבית המשפט יגיעו מקרים.

גילה גמליאל: זה לא משנה אם יהיה תסקיר או לא יהיה תסקיר.

גילה גמליאל: אנחנו יוצאים מתוך נקודת הנחה שכל מבחני הסיכון של העבריין אומרים שהוא חזר למוטב, אין סכנה לציבור.

גילה גמליאל: הסכנה הקיימת כיום זה עצם הנוכחות שלו ליד הנפגעת.

גילה גמליאל: זה לא משנה כרגע אם הוא לא יתקוף יותר לעולמי עד.

גילה גמליאל: עצם חזרתו למקום הטבעי של הנפגעת יצור לה בעיות.

גילה גמליאל: מה שאומר המסמך הזה שבמצבים כאלה העבריין לא יוכל כשהוא משתחרר לחזור למקום של הנפגעת.

גילה גמליאל: אין שום הצדקה בעולם שלא יינתנו הכלים לבית המשפט על-מנת למנוע את חזרתו של העבריין למקום מגוריו.

גילה גמליאל: אם אותו אדם עבר שיקום, שיעבור דירה.

גילה גמליאל: הנפגעת לא צריכה להתמודד עם זה.

חנה הלר: אני מדברת על תסקירי נפגע עבירת מין.

חנה הלר: הצעת החוק הזאת מדברת על כך שתהיה חובת הצגת תסקיר כזה.

חנה הלר: זה דבר שעולה כסף.

גילה גמליאל: נתנו 3 אופציות.

אברהם רביץ: מה יהיה כתוב בתסקיר?

רחל גרשוני: חברת הכנסת גמליאל חידדה את הערך המעוגן על ידי החוק הזה.

רחל גרשוני: הערך המעוגן הוא לא סיכון אלא נזק.

רחל גרשוני: זה מהווה חוק מאוד מהפכני בקונסטלציה הישראלית, כי עד עכשיו החוק שהלך הכי רחוק היה החוק למניעת הטרדה מאיימת.

רחל גרשוני: אפילו החוק למניעת הטרדה מאיימת, שמאפשר הוצאת צווים, מגן על כך שהאדם לא יעבור עבירות.

רחל גרשוני: החוק שלנו פה לא מגן על זה, הוא מגן על דבר שעד כה לא ראינו.

רחל גרשוני: אפילו באנגליה זה הגן על עבירות חוזרות או על התנהגות חוזרת.

רחל גרשוני: פה לא מדובר על זה.

רחל גרשוני: צריך למקם את הדבר הזה כדבר מהפכני.

אברהם רביץ: זה בא לתת הגנה לנפגעת מבלי שאפילו יש פוגע.

מיכאל איתן: זה בתנאי ששופט ישתכנע.

מיכאל איתן: מדובר פה במצב שבא אחד הצדדים ומראה הוכחות.

אברהם רביץ: מה פתאום הוכחות, הוא מרגיש.

מיכאל איתן: זה לא מספיק שהוא מרגיש.

מיכאל איתן: השופט צריך להשתכנע שאם העבריין יגיע לשם אז הנפגעת תפגע.

אברהם רביץ: בלי שהוא יעשה משהו.

אברהם רביץ: הוא צריך פעם אחת ללמוד ספר פסיכולוגיה.

מיכאל איתן: זה לא ככה.

מיכאל איתן: אתה כשופט רואה עבריין אלים עומד לפניך.

מיכאל איתן: אתה שומע שהוא איים במהלך המשפט על הילד שבו הוא ביצע מעשה סדום.

מיכאל איתן: אומר לך הפסיכולוג שכל פעם שהילד על יד העבריין הילד נכנס לטראומה.

מיכאל איתן: עכשיו באים אליך ומבקשים ממך שהאדם הזה לא יהיה ליד הילד.

מיכאל איתן: מי צריך לסבול כאן?

מיכאל איתן: אתה רוצה להגיד להורים של הילד שלא מספיק שהוא עשה מה שהוא עשה, עכשיו הם צריכים לקנות דירה במקום אחר?

אברהם רביץ: יש כאן צורך להעריך מידה מסויימת של מסוכנות.

מיכאל איתן: לא מסוכנות.

מיכאל איתן: נניח השתכנעת סופית שהוא הפך לכבש, אבל מביא לך העו"ד של הצד השני מסמך מפסיכולוג שאומר למשפחה של הילד שאם הם לא רוצים צלקות בנפש של הילד עליהם לקנות דירה במקום אחר.

מיכאל איתן: אתה צריך להחליט מי מבין הצדדים צריך לקנות דירה במקום אחר.

מיכאל איתן: לשופט אין היום את הכלי הזה.

מיכאל איתן: אומרת חברת הכנסת גמליאל שהיא לא קובעת שזה יהיה, אלא שאם השופט יגיע לדילמה הזאת תהיה לו אפשרות להחליט לטובת הנפגע.

חיים שמואלביץ: ואם זאת עבירת מין בתוך המשפחה?

מיכאל איתן: תשאיר את זה לשופט.

חיים שמואלביץ: יש חשיבות אם האיש הזה הוא אחר או לא אחר, אם הוא השתקם או לא השתקם.

מיכאל איתן: זה חלק מהשיקולים של השופט.

חיים שמואלביץ: אבל השופט לא ידע מזה.

מיכאל איתן: את השופט לא מעניין האדם הזה.

חיים שמואלביץ: אני מבין את הקונספציה, אבל אני חושב שאין בזה איזון אינטרסים נכון.

חיים שמואלביץ: זה אומר שאין מה לשקם עבריין מין.

הילה קרנר-סולימן: למה הוא צריך להשתקם בשכונה של הנפגעת?

חיים שמואלביץ: אז איפה הוא ישתקם?

הילה קרנר-סולימן: בשכונה אחרת.

חיים שמואלביץ: אם השופט לא יודע אם האיש מסוכן או לא, איך הוא ידע אם צריך להרחיק אותו מרח', מעיר או מחצי מדינה?

גילה גמליאל: מדובר בנזק של ממש לנפגעת.

גילה גמליאל: התייחסנו לזה שאם העבריין גר באילת והנפגעת עברה לגור בטבריה, אז אין לזה רלוונטיות.

גילה גמליאל: בית המשפט לא ידון בזה.

גילה גמליאל: הדברים האלה יילקחו בחשבון מבחינת ההליך החקיקתי .

גילה גמליאל: מדובר במצב שהעבריין חוזר למקום המגורים של הנפגעת.

גילה גמליאל: נניח הוא שכן שלה, או שהוא גר לידה באותו שכונה.

גילה גמליאל: במצב כזה היא לא יכולה לתפקד.

גילה גמליאל: אם בית המשפט הבין את זה, אז זכותו לקבוע שהוא יעתיק את מקומו ולא היא.

הילה קרנר-סולימן: זה חוק שהוא לא מידתי, הוא לא מאוזן, הוא גם לא אמור להיות מאוזן.

הילה קרנר-סולימן: הוא שם במרכז את נפגע העבירה.

הילה קרנר-סולימן: יש הבנה בציבור הרחב שפגיעה מינית או תקיפה מינית היא לא כמו עבירה.

הילה קרנר-סולימן: יש נזק שאי אפשר לכמת אותו בצורה מוגדרת .

הילה קרנר-סולימן: יש לי ילדה שעברה בגיל 11 פגיעה מינית.

הילה קרנר-סולימן: היא גרה בשיכון של עמידר.

הילה קרנר-סולימן: אחרי 4 שנים הסתיים ההליך הפלילי.

הילה קרנר-סולימן: התוקף, שהוא שכן שלה, עוד שם.

הילה קרנר-סולימן: הילדה הזאת לא מתפקדת כי האיש הזה גר לידה.

הילה קרנר-סולימן: המסלול של ההליך הפלילי הוא דרמטי וקשה.

הילה קרנר-סולימן: כל עוד נאשם יושב בבית הסוהר זה מאפשר לנפגעת לסגור איזה שהוא מעגל.

הילה קרנר-סולימן: החיים שלה לעולם לא יהיו אותו דבר.

הילה קרנר-סולימן: לנפגעות אין שיקום.

הילה קרנר-סולימן: לעולם היא לא תהיה מה שהיא היתה לפני הפגיעה, לעולם ההשלכות ילוו אותה ברמה כזאת או אחרת.

הילה קרנר-סולימן: ההליך הפלילי מאפשר לעשות איזו שהיא סגירה.

הילה קרנר-סולימן: כשהיא יודעת שיש סיכוי שהיא תפגוש אותו בחדר מדרגות או בסופר- מרקט חרב עליה עולמה.

נאוה דהאן: מכיוון שיש כאן

נאוה דהאן: הסכמה על כך שהחוק הזה הוא מאוד לא מאוזן.

נאוה דהאן: .

מיכאל איתן: אין כאן הסכמה כזאת.

נאוה דהאן: שמענו מפי הדוברת האחרונה, שמשמיעה את קולן של נפגעות העבירה, שהחוק לא מיועד להיות מאוזן.

מיכאל איתן: היא טועה.

מיכאל איתן: החוק הזה מאוד מאוזן.

מיכאל איתן: המילה "איזון" לא הוכנסה במקום הנכון.

מיכאל איתן: את יודעת איפה האיזון נעשה?

מיכאל איתן: אצל השופט.

מיכאל איתן: זה החוק הכי מאוזן .

נאוה דהאן: זה חוק שמגביל ומצר את צעדיו, שלא לדבר על זכויות היסוד של אדם לאחר שהוא ריצה את עונשו.

מיכאל איתן: את יודעת מתי החוק לא היה מאוזן?

מיכאל איתן: אם הוא היה מטיל חובה על השופט להרחיק את העבריין.

נאוה דהאן: כאשר החוק מנוסח באופן הזה שבו המונח "עברייני מין" הוא כל כך כוללני ולא מוגבל מלכתחילה לעבירות החמורות ביותר, וכאשר אין פה חוות דעת מומחה מטעם העבריין אלא רק מטעם הקורבן, אז יש פה החטאה מוחלטת כי השופט לא יוכל להרשות לעצמו להקדיש זמן לדיון.

נאוה דהאן: לפעמים הדיון הזה יתקיים כאשר על הפרק יהיה לשחרר את האסיר בשחרור על תנאי.

נאוה דהאן: לוח הזמנים מאוד לוחץ.

נאוה דהאן: לבית המשפט לא יהיה אינטרס לדחות, ליזום תסקירים.

מיכאל איתן: אז הוא יגיד לו שהוא משתחרר על תנאי ואסור לו לחזור למקום הזה.

מיכאל איתן: מה האסון בזה?

נאה דהאן: זאת ענישה נוספת.

מיכאל איתן: איזה אסון יש בזה שאומרים לו שהוא יהיה בעיר אחרת?

מיכאל איתן: אני לא רואה בזה שום אסון.

נאוה דהאן: האסון הוא בזה שאנשים בעלי אמצעים מוגבלים כאלה או אחרים לא כל כך חופשיים לשנות מקום עבודה, לשנות מקום מגורים.

נאוה דהאן: זאת הגבלה עצומה.

מיכאל איתן: הדוגמה של האדם חסר האמצעים יכולה להיות גם פה וגם פה.

נאוה דהאן: נכון, אבל כאן אתה מצר רק את צעדיו של הנאשם שכבר הורשע.

מיכאל איתן: במקרים מהסוג הזה קורבן העבירה יצטרך ללכת למקום אחר.

מיכאל איתן: אתם לא מסתכלים על סיטואציות.

מיכאל איתן: מדובר פה על אדם שעבר טראומה.

מיכאל איתן: כולכם אומרים שצריך להגן על התוקף.

מיכאל איתן: באיזה זכויות פוגעים בו?

מיכאל איתן: כשאומרים לו להתחשב בקורבן ולא לבוא על ידו?

מיכאל איתן: אם הוא כזה משוקם, הוא לבד יגיד שזה רעיון מצוין.

נאוה דהאן: הדינמיקה בבית המשפט היא כזאת, שהרבה פעמים נאשמים מעדיפים להודות בעבירות, ללא ניהול הוכחות, תוך משא ומתן עם התביעה ושינוי סעיפים שהנאשם יכול לחיות איתם.

נאוה דהאן: אם נרצה לעמוד על כך שיהיה צמצום בהגדרה של איזה עבריינים.

נאוה דהאן: .

מיכאל איתן: אני אשמע את זה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

רחל גרשוני: אני חושבת שהאיזונים הם מעיקרי העניין פה, הם לא שוליים.

מיכאל איתן: האיזון ייעשה בבית המשפט.

מיכאל איתן: החוק הזה מאוד מאוזן, כי הוא לא קובע שום חובה מלבד קיום הדיון.

מיכאל איתן: המידתיות היא בזה שהוא מביא כתנאי פגיעה ממשית, הוא לא מביא סתם פגיעה.

מיכאל איתן: הוא אומר שאת האיזון בפועל ייעשה בסופו של דבר לגבי כל מקרה ומקרה שופט בבית משפט שישמע את הצדדים.

רחל גרשוני: הוא יכול להיות יותר מאוזן על ידי כך שיוגד שזה צו שבית המשפט יכול להטיל אם אין דרך אחרת להשיג את התוצאה.

מיכאל איתן: את זה נעשה בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל איתן: "בית משפט" – לרבות בית דין צבאי;

תמי סלע: יש מצב שאדם שעבר את העבירה הוא חייל, כאשר מי שגוזר את דינו זה בית דין צבאי.

תמי סלע: אם אנחנו אומרים שרצוי שבית המשפט שנותן את הצווים האלה יהיה זה שנותן את גזר הדין שדן בעבירה, אז במקרה של חייל זה יהיה בית דין צבאי.

תמי סלע: זה יכול להיות אם הוא השתחרר, וזה יכול להיות כאשר לא מוטל עליו בכלל מאסר כשקובעים את הצווים האלה במעמד גזר הדין.

רוני פנחס: השאלה הראשונה היא אם ההסדרים שבחוק הזה הם גם לגבי מי שנשפט במערכת הצבאית.

רוני פנחס: התשובה היא חיובית.

רוני פנחס: השאלה השנייה היא איזו ערכאה תדון בהגבלות.

רוני פנחס: אני יכול לומר שהגישה שלנו היא שהדברים יידונו בתוך המערכת הצבאית.

רוני פנחס: אנחנו נבקש בהכנה לשנייה ושלישית לבדוק דברים עד תום.

רוני פנחס: אין לנו תשובה סופית לגבי אופן הגשת תסקיר ומה יהיה עם העבריין לאחר שחרורו, האם הוא יעבור לבית משפט אזרחי או לבית דין צבאי.

רוני פנחס: אין לנו התנגדות או הסתייגות, רק נבקש את ההתאמות בהמשך.

תמי סלע: הכנסנו בהצעה שאם העבריין משתחרר כשהוא לא חייל זה יידון בבית משפט רגיל.

רוני פנחס: אני מבקש להביא עמדה מוגמרת בהמשך.

מיכאל איתן: "הורשע" – לרבות מי שבית המשפט קבע כי ביצע את העבירה;

תמי סלע: צריך לדון יותר לעומק בנושא של אדם שהוא חולה נפש ונקבע שהוא ביצע את העבירה, כדי לראות אם גם במקרה הזה מתאים להחיל.

מיכאל איתן: "עבירת מין" – עבירה המנויה בחוק העונשין, התשל"ז-1977 (בחוק זה – חוק העונשין), בפרק י', בסימן ה', למעט עבירה לפי סעיף 352 וכן עבירה לפי סעיף 75 לחוק השיפוט הצבאי, התשט"ו-1955 (בחוק זה – חוק השיפוט הצבאי); "עבודה" – בין בתמורה ובין בהתנדבות, לרבות במתן שירותים ולרבות שירות בכוחות הביטחון ושירות לאומי.

תמי סלע: כאשר אתה מדבר על עבודה, אז בדרך כלל זאת עבודה בתמורה.

תמי סלע: גם בחוק מניעת העסקת עברייני מין..

ענת אסיף: קצת צורם שכאן העבודה היא גם מקום העבודה של הפוגע וגם מקום העבודה של הנפגעת.

ענת אסיף: קצת צורם שלוקחים את ההגדרה לגבי ההגבלות על עבריין המין ומשתמשים בהן.

ענת אסיף: אני יודעת שבחוק זכויות נפגעי עבירה, כאשר דיברנו על איסור פרסום, כתבנו מקום עבודתו ולא הגדרנו.

תמי סלע: אם שם הדגישו את זה, אז מאוד יכול להיות שגם פה ישאלו האם עבודה זאת התנדבות.

מיכאל איתן: "מאסר בפועל" , למעט מאסר בפועל אשר בית המשפט החליט שהעברין ישא את כולו בעבודות שירות.

מיכאל איתן: "נזק" – לרבות נזק נפשי.

מיכאל איתן: 2(א) דיון בבית המשפט בהגבלות על חזרת עבריין מין לסביבת הנפגע.

מיכאל איתן: אדם שביצע עבירת מין בהיותו בגיר והורשע בה (להלן – עבריין מין), יתקיים דיון בענינו בבית המשפט מיד לאחר מתן גזר הדין ואם נדון לעונש מאסר בפועל, לפני שחרורו מן המאסר, ובו יתברר הצורך להטיל עליו הגבלות להתגורר או לעבוד בקרבת מקום המגורים או מקום העבודה של נפגע העבירה, בהתחשב במידת הנזק שעלול להיגרם לנפגע העבירה אם עבריין המין יתגורר או יעבוד כאמור.

תמי סלע: כרגע הצעת החוק קובעת שאוטומטית מתקיים דיון, אלא אם בית המשפט מחליט שלא לקיים את הדיון.

מיכאל איתן: אני פתוח לכל וריאציה שתהיה.

מיכאל איתן: אנחנו נדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

תמי סלע: המטרה היתה לא לחייב את נפגע העבירה לבוא וליזום דיון.

מיכאל איתן: מישהו מוכרח לבקש את זה.

מיכאל איתן: לפי דעתי אין ברירה, מוכרחים לתת לנפגע העבירה לטעון את זה.

תמי סלע: יכול להיות שצריך להיות פה מנגנון כזה שמישהו שהוא לא נפגע העבירה יהיה חייב לתת את הדעת אם צריך או לא צריך את הדיון הזה.

מיכאל איתן: נקיים על זה דיון בעתיד.

מיכאל איתן: נפגע העבירה או מי מטעמו חייב לבקש את זה.

תמי סלע: ודאי שגם נפגע העבירה צריך לבקש, אבל לא רק הוא.

מיכאל איתן: אתם תשבו על זה.

תמי סלע: קודם ההצעה דיברה רק על מקום המגורים של הנפגע, עכשיו יש תוספת של מקום העבודה של הנפגע.

תמי סלע: זה חידוש משמעותי.

מיכאל איתן: את סעיף 2(א) אנחנו נעביר בנוסח הנוכחי, כאשר בינתיים תכינו לנו רשימה של אנשים שיכולים ליזום את זה.

תמי סלע: את (א1) הוחלט להוריד.

מיכאל איתן: הורדנו.

גילה גמליאל: אני חושבת שכדאי להשאיר את הסעיף ושנקיים על זה דיון.

הילה קרנר-סולימן: השיקום של קטין הוא אלמנט מאוד מכריע, אבל אסור לו להיות על חשבון השיקום של נפגע העבירה.

הילה קרנר-סולימן: אני מבקשת לקיים על זה דיון.

מיכאל איתן: בינתיים אני מוכן להשאיר את זה.

מיכאל איתן: אני אישית מתנגד.

מיכאל איתן: למה צריך את (א2)?

תמי סלע: אם ההחלטה של הוועדה היא שלא נכון שהדיון יהיה אוטומטי, אז כבר לקריאה ראשונה אני מציעה שנכניס סעיף שזה לא אוטומטי.

תמי סלע: זה הכיוון.

תמי סלע: חבל להשאיר את זה אוטומטית.

רחל גרשוני: אם הנפגע לא ירצה לא יהיו ראיות ואי אפשר יהיה לקיים דיון.

תמי סלע: אני מסכימה שזה יותר מידתי ויותר נכון שזה יהיה ביוזמה לא רק של הנפגע אלא גם של גורמים אחרים.

תמי סלע: אם הוועדה חושבת שהרעיון של הדיון האוטומטי הוא לא נכון, אז כדאי כבר עכשיו להשאיר אותו לעניין של יוזמה של כל מיני גורמים.

ענת אסיף: אפשר להציע שזה יהיה בדומה לחוק הטרדה מאיימת.

מיכאל איתן: ואז מה אנחנו עושים עם (א2)?

תמי סלע: צריך להשאיר את העניין שהנפגע יכול לבקש שלא יתקיים דיון.

רחל גרשוני: שאלה אחת היא אם בית המשפט צריך לקיים דיון אם יוזמים, והשאלה השנייה היא מי צריך ליזום.

רחל גרשוני: אם בית משפט צריך לקיים דיון, אז היא צודקת שצריך להשאיר את הדבר הזה.

רחל גרשוני: אם אנחנו רוצים להגיד שרשאי לקיים דיון אם יוזמים פניה אליו, אז לא צריך להשאיר את הדבר הזה.

ענת אסיף: ברגע שמבקשים בקשה מבית משפט צריך לקיים דיון.

ענת אסיף: השאלה היא אם בית המשפט ידון בזה כשהנפגע לא רוצה.

ענת אסיף: אני לא רואה שום סיבה בעולם שבא כוח היועץ המשפטי לממשלה ויוזם בקשה כזאת כשהוא יודע שהנפגע לא רוצה.

תמי סלע: זה לא יקרה, אבל אני מציעה כרגע להשאיר את העניין שהוא רשאי לא לקיים אם הנפגע ביקש.

מיכאל איתן: העניין של לא קיימת קרבת מגורים או עבודה לא עונה על הבעיות.

מיכאל איתן: יכול להיות שהנפגע ירצה לקבל החלטה שהוא לא עובר.

תמי סלע: אבל כתוב פה "אין יסוד להניח שתווצר קירבה".

תמי סלע: אי אפשר להיות נביאים.

ענת אסיף: יכול להיות שיהיה מיני דיון בו בית המשפט שומע את הדברים.

תמי סלע: זה מיותר.

מיכאל איתן: זה לא רלוונטי.

מיכאל איתן: (ב) "בית המשפט רשאי להורות כי עברין מין לא יתגורר או לא יעבוד בקרבת מקום המגורים או מקום העבודה של נפגע העבירה אם שוכנע כי לנפגע העבירה ייגרם נזק של ממש ממגורים או מעבודה כאמור.

מיכאל איתן: (ג) הורה בית המשפט כאמור בסעיף קטן (ב) – (1) יקבע את תקופת הזמן בה ייאסר על עבריין המין להתגורר או לעבוד בקרב מקום המגורים או מקום העבודה של הנפגע, ורשאי הוא להאריכה מעת לעת ובלבד שלא תעלה על שמונה שנים;

תמי סלע: פה אמרו שהתקופה ארוכה מידי.

תמי סלע: צריך אולי שכל פעם הוא יוכל לקבוע תקופה מסויימת, לא ישר 8 שנים.

מיכאל איתן: נדון בזה בשנייה ושלישית.

הילה קרנר-סולימן: אם נפגע העבירה הוא קטין, זה אומר שגם כשמסתיימות 8 שנים הוא עדיין קטין.

הילה קרנר-סולימן: יכול להיות שבסוגיות של התיישנות ראוי לקבוע את 8 השנים מהרגע שהקטין הוא בן 18, כדי לתת לו זמן כאדם בוגר להתמודד.

מיכאל איתן: בשנייה ושלישית.

מיכאל איתן: (2) "יקבע את האזור בו ייאסר על עבריין המין להתגורר או לעבודה, לפי נסיבות העניין, תוך שמירה על סודיות המען של מקום המגורים או מקום העבודה של נפגע העבירה; והכל במידה שאינה עולה על הנדרש כדי למנוע נזק של ממש לנפגע העבירה".

מיכאל איתן: (ד) "בית המשפט רשאי להחליט כאמור בסעיף זה לגבי מקום מגורים אחד של נפגע העבירה.

מיכאל איתן: ." מה זה המילה "אחד"?

תמי סלע: הכוונה היא שאם הוא מחליף מקום מגורים.

תמי סלע: .

מיכאל איתן: מה זאת אומרת הוא החליף מקום מגורים?

תמי סלע: עברו 5 שנים והעבריין עבר דירה.

תמי סלע: נפגע העבירה חוזר לבית המשפט ומבקש שהוא יטיל מגבלות ביחס למקום המגורים החדש של העבריין.

מיכאל איתן: על מקום המגורים החדש אנחנו לא מגינים.

תמי סלע: הסייג אומר, שאם במקום המגורים החדש העבריין איתר אותו.

תמי סלע: .

ענת אסיף: אם הוא איתר אותו זאת הטרדה מינית.

מיכאל איתן: את מדברת על מצב שהעבריין רודף אחריה לכל מקום שהיא תעבור?

תמי סלע: הוא הולך לעבוד איפה שהיא גרה.

גילה גמליאל: נניח שהיא עובדת בבנק פועלים בגן יבנה והעתיקו את מקום עבודתה לגדרה.

גילה גמליאל: בית המשפט יכול למנוע ממנו לעבוד באזור המגורים בגן-יבנה, לא בגדרה.

אברהם רביץ: מה יהיה אם הוא גר שם לפניה והיא באה?

מיכאל איתן: ברגע שהיא עוברת דירה היא לא יכולה על ידי המעבר לכפות עליו.

מיכאל איתן: היא תבחר לעבור למקום שהוא איננו.

גילה גמליאל: אנחנו אומרים שאם היא עברה מקום מגורים, היא לא תקבל את הזכות לבוא שוב לבית המשפט ולדרוש את זה.

תמי סלע: על הבסיס מסכימים, השאלה היא אם יש מקום לאיזה שהוא סייג במצב שבו הוא איתר את המקום החדש שלה ועכשיו הוא עבר לעבוד שם.

רוני פנחס: אז זה לא במסגרת הזאת, אלא במסגרת של חוק הטרדה מאיימת.

תמי סלע: הטרדה מאיימת זה לחצי שנה.

תמי סלע: מדובר בצווים מסוג אחר.

תמי סלע: זה לא אומר שאם יש כלי לעשות את זה במסגרת הטרדה מאיימת זה דבר שמייתר את זה.

גילה גמליאל: במידה והיא תבחר לעבור דירה זה כבר עניין אחר.

מיכאל איתן: נכון.

נאוה דהאן: אז אתם לא מציעים למחוק את המילים "אם שוכנע"?

תמי סלע: מוחקים את זה.

מיכאל איתן: דיון בהחלטת ועדת שחרורים 3(א) "החליטה ועדת שחרורים לשחרר עבריין מין לפי חוק שחרור על-תנאי ממאסר, התשס"א-2001, תועבר החלטתה לבית המשפט לצורך קיום הליך לפי חוק זה בטרם ישוחרר העבריין ממאסרו.

מיכאל איתן: (ב) הגבלות שהטיל בית המשפט לפי חוק זה, יתווספו לתנאים ברשיון לעניין ביטול שחרור ממאסר בשל הפרת תנאי ובמסגרת שיקולה לפי סעיף 21(ג) לחוק שחרור על-תנאי מאסר, אם הופרו הגבלות כאמור, תשקול ועדת השחרורים גם את האינטרס של נפגע העבירה לפי חוק זה".

תמי סלע: הדבר הזה הוא לא חדש, הוא הועבר מסעיף אחר.

תמי סלע: נראה שזה יהיה צריך להיות תיקון עקיף בחוק שחרור על תנאי ממאסר.

תמי סלע: יכול להיות שצריך לתת לוועדת השחרורים עצמה את שיקול הדעת.

תמי סלע: אחרי דיון בוועדת שחרורים זה עובר לבית משפט לעניין ההגבלות להרחיק אותו מהנפגע.

תמי סלע: יכול להיות שזה צריך להיות חלק מהדברים שוועדת שחרורים עצמה מוסמכת לעשות כשהיא דנה בסיכון ובנזק שעלולים להיגרם לנפגע.

ענת אסיף: זה מצד אחד נכון בגלל שכבר כאילו יש מסגרת מובנית של איפה דנים בשחרורו של האסיר , אבל מצד שני דווקא לנפגע יהיה חלק מאוד משמעותי בהליך הזה של גרימת הנזק הנפשי.

ענת אסיף: זה לא פורמט שוועדת שחרורים עובדת בו.

ענת אסיף: ועדת שחרורים לא מנהלת מן דיון אזרחי עם בקשות של פקידי סעד.

ענת אסיף: זה נכון שהדבר הזה מסרבל את השחרור ולאנשים יידחו השחרורים בגלל זה, אבל צריך לזכור שוועדת שחרורים לא בנויה לעבוד כך.

דויד וינר: ממילא היא מוגבלת רק לזמן המאסר.

מיכאל איתן: נשאיר את זה לקריאה שנייה ושלישית.

חיים שמואלביץ: אם יהיה כתוב ב3(א) שיועבר תיק ועדת השחרורים לבית המשפט, אז לפחות באותם מקרים שמדובר באסיר ששוחרר ברשיון כל החומר יהיה בפני בית המשפט.

גילה גמליאל: המקרה האחרון שהגיע אלי זה מקרה של נפגעת תקיפה מינית שאת השיקום של הפוגע בחרו לעשות בדיוק ליד הבית שלה.

גילה גמליאל: היא לא יכלה לעשות כלום, היא התרסקה לחלוטין.

מיכאל איתן: 4(א) "בית המשפט המקיים דיון לפי סעיף 2, לא יחליט אלא לאחר שיוגש לו תסקיר בכתב על מבצו של נפגע העבירה ויחולו לעניין התסקיר הוראות סעיף 187 (ב) עד (ו) וסעיף 191א לחוק סדר הדין הפלילי (נוסח משולב), התשמ"ב-1982 (בחוק זה – חוק סדר הדין הפלילי); לא הסכים נפגע העבירה לעריכת התסקיר, יהיה בית המשפט ראשי, מטעמים מיוחדים, להחליט כאמור על יסוד ראיות אחרות; תסקיר לפי סעיף קטן זה יכלול גם הערכה של הנזק שעלול להיגרם לנפגע העבירה כתוצאה ממגורי או עבודה של עבריין המין כאמור בסעיף 2".

תמי סלע: היתה אפשרות של תסקיר או חוות דעת של מומחה שבית משפט מינה.

מיכאל איתן: (ב) "בית המשפט רשאי לקבוע מתן ערובה כדי להבטיח קיום התנאים שנקבעו בהחלטה לפי חוק זה; תנאי הערובה, לרבות חילוטה, יפורטו בהחלטת בית המשפט.

מיכאל איתן: (ג) הסמכות העניינית לדון לפי חוק זה תהא לבית המשפט שדן בעבירת המין; ואולם אם בית המשפט שדן בעבירת המין היה בית דין צבאי והדיון לפי חוק זה מתקיים לפני שחרור עבריין המין ממאסר והוא אינו חייל כהגדרתו בפסקה (1) להגדרה "חיל" בחוק השיפוט הצבאי – תהיה הסמכות העניינית לדון לפי חוק זה לבית המשפט שהיא מוסמך לדון בעבירת המין אם לא היה דן בה בית דין צבאי".

רינת: לסעיף 4 יש עלות תקציבית שצריך לקחת בחשבון.

תמי סלע: אם יש לזה עלות שעולה על 5 מיליון, אז לפני שזה מתפרסם לקריאה ראשונה צריך לדון בעלות.

מיכאל איתן: זאת לא בעיה של כמה זה עולה.

מיכאל איתן: לא כתוב בחוק כמה זה עולה.

מיכאל איתן: כתוב בחוק שאם האוצר טוען שזה עולה אנחנו מחוייבים.

מיכאל איתן: אם האוצר לא טוען שזה עולה, אז לא קמה עילה.

מיכאל איתן: אני לא נגד זה שאנשים שלא יכולים לממן את התסקיר שיהיה שירות ציבורי שיעשה את זה עבורם.

מיכאל איתן: אם אדם פונה לבית משפט ומבקש סעד מבית משפט.

מיכאל איתן: .

חנה הלר: לא די שהוא נפגע, הוא גם צריך לשלם את חוות הדעת הזאת.

חנה הלר: איפה האחריות החברתית?

מיכאל איתן: אם לאדם אין יכולת כספית אז ילכו לקראתו.

מיכאל איתן: השאלה אם זה חלק מהחוק.

תמי סלע: גם עו"ד לא כל אחד זכאי לקבל.

מיכאל איתן: בואו נשאיר את זה.

רינת: מה שצריך להיות ברור זה העניין הזה של התוספת התקציבית.

רינת: קציני מבחן ננזפים.

מיכאל איתן: כמה זה צריך לעלות?

חנה הלר: עורך תסקיר נפגע מסוגל לעשות 75 תסקירים בשנה.

חנה הלר: עלות של עורך תסקיר נפגע הוא 125 אלף שקל.

חנה הלר: מדובר על קבוצה של עבריינים שלא נידונים למאסר, שאז הערכה צריכה להיות מיידית בעת מתן גזר הדין.

חנה הלר: אחר כך יש קבוצה שנייה של אנשים שנידונים למאסר.

חנה הלר: השאלה כמה קורבנות יש לכל עבריין.

חנה הלר: זה לא בהכרח קורבן אחד.

חנה הלר: ייתכן שיש עשרות קורבנות.

מיכאל איתן: מה מספר התסקירים שאתם מעריכים לשנה?

חנה הלר: 2000.

מיכאל איתן: זה פחות מ5 מיליון.

מיכאל איתן: 5(א) "עבריין מין שהוגבל במגורים או בעבודה לפי חוק זה רשאי לפנות לבית המשפט שנתן את ההחלטה בבקשה לעיון חוזר אם נתגלו עובדות חדשות או נשתנו הנסיבות.

מיכאל איתן: (א1) נפגע עבירת מין, תובע או עובד ציבור כמשמעותו בסעיף 187(ו) לחוק סדר הדין הפלילי רשאים לפנות לבית המשפט בבקשה לעיון חוזר בהחלטתו שלא להטיל מגבלות על מגורים או עבודה של עבריין מין כאמור בסעיף 2, אם נתגלו עובדות חדשות או נשתנו הנסיבות.

מיכאל איתן: (ב) ניתנה החלטה לפי חוק זה במעמד פסק הדין והוגש ערעור על פסק הדין, ניתן לערער על ההחלטה כעל חלק מפסק הדין.

מיכאל איתן: (ג) ניתנה החלטה לפי חוק זה במעמד פסק הדין ולא הוגש ערעור על פסק הדין או ניתנה החלטה לפני שחרורו של עבריין המין מן המאסר, או לאחר מכן, לפי סעיף 2(ג) או החלטה בעיון חוזר, רשאי עבריין המין או תובע לערור על ההחלטה בפני בית משפט שלערעור, שידון בערר בשופט יחיד; על ההליך יחולו הוראות סעיפים 53 עד 57 לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ"ו 1997".

תמי סלע: נמחוק מהמילים "על ההליך הוראות סעיפים לסדר הדין הפלילי", כי זה טעון בדיקה יותר מעמיקה.

מיכאל איתן: זה ייגמר במילים "שופט יחיד".

מיכאל איתן: 6.

מיכאל איתן: "המפר הוראה שנתן בית משפט לפי סעיף 2, דינו – מאסר שנתיים או הקנס האמור בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין".

תמי סלע: פה העירו שיכול להיות שאפשר להסתפק בעבירה שכבר קיימת, שזאת הפרה של הוראה של בית משפט.

תמי סלע: אחרים רואים חשיבות בזה שגם בחוק עצמו תהיה הוראה שאומרת שזאת עבירה להפר את הצווים.

ענת אסיף: גם בחוק אלימות במשפחה וגם בחוק הטרדה מאיימת אין עבירה פלילית של הפרת צווים.

מיכאל איתן: אני גם בעד להוריד את 6.

מיכאל איתן: ביצוע ותקנות 7. "שר המשפטים ושר הרווחה ממונים על ביצוע חוק זה והם רשאים, באישור ועדת החוקה חוק ומפשט של הכנסת, להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו".

רינת: הנוסח שעבר אלינו לא כלל את הסעיף הזה.

רינת: בכלל לא נדון העניין של אחריות השר שלנו לחוק הזה.

רינת: אני אבקש לתת לנו אפשרות להתייחס לסעיף הזה.

רינת: אני לא יכולה שתהיה מחוייבות של השר לחוק הזה ללא הבהרה ברורה שיש תקציב נוסף.

מיכאל איתן: הגישה שלכם צריכה להיות הפוכה.

מיכאל איתן: בשביל מה קיים משרד הרווחה?

מיכאל איתן: בשביל ליזום הצעות כאלו.

מיכאל איתן: אני במקומך הייתי נלחם באוצר לקבל את התקציב ונלחם לקבל את הקרדיט על החוק הזה.

מיכאל איתן: אולי נשחרר אתכם מאחריות לכל התחומים האלה.

רינת: אנחנו תומכים לאורך כל הדרך בהצעת החוק.

רינת: אין טעם לחוקק חוקים שאין דרך להפעיל אותם.

מיכאל איתן: למה אתה רוצה להוריד את שר הרווחה מהעניין?

מיכאל איתן: אם הייתי שר הרווחה, לא הייתי רוצה שהנציג שלי יופיע בוועדת חוקה ויוציא אותי מאחריות לתחום שאני חושב שאני צריך שתהיה לי לגביו מדיניות.

רינת: לא הוצאתי.

מיכאל איתן: אמרת שאת רוצה למחוק את שר הרווחה.

רינת: זה לא מה שאני אמרתי.

רינת: אמרתי שכדי לתמוך בנוסח כפי שהוא, צריך להיות ברור למה..

מיכאל איתן: זה לא קשור לעניין של שר הרווחה.

ענת אסיף: בוא נשאיר רק את שר המשפטים לקריאה ראשונה.

מיכאל איתן: בסדר.

מיכאל איתן: שמירת דינים 8(א) "אין בחוק זה כדי לגרוע מסמכותו של בית משפט לפי חוק למניעת אלימות במשפחה, התשנ"א-1991 ולפי חוק למניעת הטרדה מאיימת, התשס"ב-2002ץ (ב) אין בחוק זה כדי לגרוע מסמכות הגורמים המוסמכים לבחון שחרור על תנאי ממאסר של עבריין מין לפי חוק שחרור על תנאי ממאסר".

מיכאל איתן: למה את לא יכולה לאחד את זה?

תמי סלע: אני יכולה לאחד את זה.

מיכאל איתן: תאחדי את זה לסעיף אחד.

ענת אסיף: נראה לי שסעיף 9 מיותר.

תמי סלע: אם הוא צד, אז ברור שיש לו זכות להביע עמדה.

ענת אסיף: אני לא רואה סיטואציה שפרקליט ינהל הליך כזה בלי שהנפגע יאמר לו מה הוא רוצה.

תמי סלע: עובדה שגם בהליכים אחרים זה נקבע בחוק.

מיכאל איתן: הסעיף הזה מיותר לחלוטין, משום שאם את נותנת לו זכות להיות צד להליך זה כולל גם את זכותו להביע עמדה.

מיכאל איתן: אם הוא לא רוצה להיות צד להליך, הוא לא מקבל את הזכות להביע עמדה.

מיכאל איתן: תמחקו את 9.

מיכאל איתן: תמי סלע: יש דברים שנמצאים בדברי ההסבר שיידונו בהמשך, כמו העניין של חולי נפש.

מיכאל איתן: אנחנו נתקן כבר עכשיו את העובדה שזה יזום ולא אוטומטי.

מיכאל איתן: את העניין של הקטין נשאיר לקריאה ראשונה.

מיכאל איתן: נדון בזה בהמשך.

מיכאל איתן: יש את העניין של התחשבות בנזק שעלול להיגרם לעבריין.

מיכאל איתן: נדון בזה.

תמי סלע: יש את העניין של הנפגע שהוא קטין, האם זה צריך להשפיע על התקופה של המגבלות והאם צריך לאפשר הארכה מעבר ל-8 שנים.

תמי סלע: אולי מראש זה צריך להיות יותר קצר.

נאוה דהאן: מה עם צמצום העבירה?

תמי סלע: עלתה השאלה אם ההליך הזה צריך להיות יותר דומה למה שיש היום בחוק הטרדה מאיימת.

תמי סלע: יכול להיות שהמנגנון שם יותר נכון.

תמי סלע: אפשר יהיה לדון בשאלה הזאת גם בשלב הבא.

אברהם רביץ: אני חייב לומר שהחוק הזה בעייתי.

אברהם רביץ: זאת אופרה אחרת.

אברהם רביץ: זה לא במהלך הרגיל של חקיקה.

אברהם רביץ: זה יחזור אלינו כמה פעמים על ידי בירורים שונים לפני בג"ץ.

אברהם רביץ: זה לא מהווה בשבילי סיבה לא להצביע בעד החוק.

אברהם רביץ: אנחנו עומדים כאן בפני עימות מסויים מבחינת החקיקה.

אברהם רביץ: אני חושב שהעניין כל כך חשוב וכל כך הומני שצריך להתחיל לקדם אותו.

מיכאל איתן: אני מזמין אותך להשתתף בדיונים בקריאה שנייה ושלישית, ששם נדקדק יותר בכל הנושאים.

מיכאל איתן: אנחנו נעשה שם את האיזונים העוד יותר נדרשים על מנת שהחוק יהיה גם מידתי וגם מאוזן יותר לגבי הפוגע, כי באוריינטציה שלו הוא מכוון לטובת נפגעי עבירה.

מיכאל איתן: בכפוף לכל הדברים האלה, מי בעד העברת החוק לקריאה ראשונה?

מיכאל איתן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר