ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 205, 2004-04-18 10:00

מיכאל איתן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

תמי סלע: יש לי כמה הערות; לגבי פתח תקווה, יש סעיף שמדבר על עשיית מעשה בגן ציבורי, שגורם להפרעה, לסכנה לציבור וכו'.

תמי סלע: הקנס שהוצע הוא קנס דרגה א', כלומר 650 ₪.

תמי סלע: ההתנהגות כוללת מגוון של התנהגויות, כולל גרימת אי-נוחות לאדם.

תמי סלע: ראיתי שכבר אישרנו קנס על עברה כזאת בעיריית תל אביב, אך הקנס היה יותר נמוך, קנס דרגה ב', שהיום זה 430 ש"ח.

תמי סלע: ההצעה שלי היא להתאים את זה לכך, להוריד את זה.

יחזקאל ריינהרץ: מבחינתנו, זה לא בדמנו – הסכום.

יחזקאל ריינהרץ: בסך הכל מדובר בסעיף שלא מדבר רק על התנהגות, אלא מדבר גם על מפגעים.

תמי סלע: אין לי הערות על אשדוד.

תמי סלע: זאת עברה שמדברת על השארת רכב שהוא גרוטאה יותר משלושה ימים בנכס פרטי בלי הסכמה או ברחוב.

תמי סלע: צריך לעשות אתו משהו.

מיכאל איתן: מה ההגיון פה?

יפעת רווה: יש בעיה עם הדברים האלה.

תמי סלע: נכון שניתן להבדיל בין המצב של פקיעת תוקף רשיון לבין כל המצבים שהרכב מקולקל, לא ניתן לשימוש וכו'.

יפעת רווה: אפשר אולי לקבוע שזה יהיה רק מעל תקופה מסוימת.

מיכאל איתן: נאשר את זה כך.

תמי סלע: לגבי עיריית בת ים, יש לי שתי הערות שמתייחסות לסעיף של שילוט אסור.

תמי סלע: בעקבות השוואה למקרים אחרים שהיו פה, יש שם סעיף אחד שממנו עולה שמי שמדביק מודעה של מכירת רכב על הרכב – זה שילוט אסור, והוא עלול לקבל קנס על ההתנהגות הזאת.

תמי סלע: הוצאנו את זה בחוקים של עיריית תל אביב.

תמי סלע: אני מסכימה שחלק מהמצבים לא תקינים, יכול להיות שילוט מאוד גדול שגוררים על רכב, אך זה כולל גם את המודעות למכירת רכב.

אליהו פייל: הבעיה היא כשזה הופך להיות למטרד אדיר.

תמי סלע: ועוד שתי הערות, אחת לגבי פסקה 4 של אותו סעיף – אם אני תולה על החלון שלי שלט, אנשים עושים את זה.

תמי סלע: ראיתי סייג כזה בחוק של עיריית תל אביב.

תמי סלע: הם הוסיפו: למעט מודעות בעלות אופי פוליטי המוצגות על דירת מגורים.

מיכאל איתן: אני לא רוצה להוסיף את זה.

יפעת רווה: אם זה חלון של עצמי, למה אסור לי?

אליהו פייל: יש מגמה שהעירייה תשלוט בחזות החיצונית של העיר.

יפעת רווה: באחת העיריות עשה ראש עיר שימוש רק נגד מתנגדיו הפוליטיים.

מיכאל איתן: לא נכניס.

תמי סלע: בסעיף 23 לחוק יש: לא ידביק אדם מודעות ולא יגרום להדבקת מודעות על מתקן פרסום עירוני זולת מי שהסמיך לכך ראש העירייה.

תמי סלע: יוצא שאדם פרטי לא יכול על שום מתקן, כי אסור לו גם על עמודים.

תמי סלע: בפועל הם כן מקצים מקומות.

אליהו פייל: אנחנו עשינו דוחות לאנשים שמדביקים על עמודי חשמל וכו'.

אליהו פייל: לאחר מכן הקצנו עמודה אחת לשירות הציבור למודעות פרטיות.

אליהו פייל: כל מי שרוצה למכור דירה או מכונית יכול להדביק שם, וכתוב שזה מיועד לשירות הציבור.

אליהו פייל: הציבור יודע שהוא יכול להדביק שם בחינם.

תמי סלע: פה כתוב "למעט מי שהוסמך על ידי העירייה", ואדם פרטי לא הוסמך להדביק.

מיכאל איתן: תוסיפו: או במקום שהוקצה לשם כך.

יפעת רווה: האם לחסום מהחלון של עצמו גם?

ירון דוד: כלומר אי-אפשר לתלות שום שלט על הבית.

מיכאל איתן: הפעולה היא כלפי הציבור.

מיכאל איתן: זה שלט שמיועד להשפיע על הציבור, לא על האדם.

מיכאל איתן: זה בקיר החיצוני, מיועד להשפיע על הציבור.

מיכאל איתן: המדיניות היא שהעירייה היא האחראית על השלטים שבני האדם תולים כלפי הציבור.

מיכאל איתן: אדם הולך ברחוב, הוא לא רוצה לראות תמונה של בחורה ערומה, למשל.

מיכאל איתן: אם יש חלקים בציבור שזה מרגיז אותם, זו לא זכותו של אדם לתלות שלט שדווקא יעצבן אותם.

ירון דוד: ומה עם תמונה של הרבי מילובביץ, למשל?

מיכאל איתן: אותו דבר.

מיכאל איתן: זה לא ביתו, זה לא הגנה על ביתו.

מיכאל איתן: כשהמסר הוא לציבור, זה הופך להיות חלק מהאזור הציבורי.

מיכאל איתן: הוא תולה שלט שמטרתו פנייה לציבורים גדולים שעוברים ברחוב ויראו את זה.

מיכאל איתן: שלטים זה דבר שהוא תחת פיקוח עירוני.

אליהו פייל: היבט אחר של העניין – לא להתייחס לתכנים כמו לעניין של החזות.

אליהו פייל: אם אדם שם שלט למכירת דירה, 50 על 50, איש לא יתעסק אתו.

אליהו פייל: אך תארו לכם שמישהו ישים שלט למכירת דירה על כל המרפסת.

אליהו פייל: האם העירייה תרשה את זה?

אליהו פייל: הרי העיר תהפוך ללוח מודעות.

אליהו פייל: זה העניין האסתטי, לא של התוכן.

מיכאל איתן: כאמור, מדובר בשלושה צווים שבאים להחליף עברות שדינן היה הגשת כתב אישום.

מיכאל איתן: קבעו כאן שלוש עברות.

מיכאל איתן: בדקתי, ואפשר לאשר את זה.

מיכאל איתן: מי בעד? אושר.

מיכאל איתן: תודה רבה, הישיבה נעולה.