ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 177, 2004-02-24 12:25

מיכאל איתן: אני מבקש לפתוח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט, בנושא: צו שעת חירום (יהודה והשומרון וחבל עזה – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית) (שטחי המועצה הפלסטינית – עזרה משפטית בעניינים אזרחיים) (תיקון), התשס"ד-2003.

קרן ויינשל: הנושא הזה הוא לא להצבעה, הוא רק להתייעצות.

קרן ויינשל: מגיעים לוועדת החוקה, חוק ומשפט להתייעצות על צו שעת חירום, נציגי משרד המשפטים יציגו אותו.

אריאל כהאן: הדרך להמצאת כתבי דין כיום בשטחי הרשות הפלסטינית היא בשיתוף פעולה.

אריאל כהאן: כלומר, לפי ההסכמיםד צריך להיות ממונה מטעם משרד המשפטים שלנו וממונה ברשות הפלסטינית, שדרכם מוצאים כתבי הדין לנתבעים ברשות הפלסטינית.

אריאל כהאן: לפי זה תוקן צו שעת חירום הנוכחי.

אריאל כהאן: לפי סעיף 3, שאותו אנחנו רוצים לתקן בצו, הממונה על עזרה משפטית במשרד המשפטים, לא הגדרנו באיזה אופן הוא אמור להביא להמצאת הצו.

אריאל כהאן: הפרשנות שלנו היא, שהוא יכול לעשות את זה בכל מיני דרכים.

אריאל כהאן: דא עקא, יש פסיקה של בית-משפט, שמצמצמת מאוד את האפשרות של תובעים ישראלים להמציא כתבי דין לנתבעים ברשות הפלסטינית, ולכן, אנחנו מעוניינים לפרט או להרחיב קצת את האמצעים, ולקבוע את זה במפורש בצו.

מיכאל איתן: מה אתם מרחיבים?

איראל כהאן: אנחנו לא מרחיבים, אנחנו מפרטים.

איראל כהאן: ההנחה שלנו, שכיום הממונה על עזרה משפטית במשרד המשפטים יכול להביא להמצאת כתבי דין ברשות הפלסטינית בכל דרך שהוא רואה לנכון.

איראל כהאן: זאת אומרת, הוא יכול לשלוח בפקס, הוא יכול לשלוח את זה בדואר רשום, כמו שעושים המצאת כתבי דין גם בשטח המדינה.

איראל כהאן: העניין הוא שהסעיף, כפי שהוא היום, לא מפרט את זה, ויש פסיקה של בית-משפט, שקובעת, שהוא יכול לעשות את זה רק דרך העברה של כתבי בית-דין לרשות הפלסטינית, לממונה על העזרה המשפטית ברשות הפלסטינית.

איראל כהאן: העניין הוא, שאין ממונה כזה, ולא היה ממונה כזה, למיטב ידיעתי.

איראל כהאן: אולי יתקנו אותי פה.

איראל כהאן: מתחילת האינתיפאדה, כל קשר שהיה עם הרשות בעניינים האלה, נותק.

איראל כהאן: ולכן, כרגע אין דרך פורמלית להמציא כתבי דין של תובעים ישראלים בשטחי הרשות הפלסטינית באמצעות הרשות הפלסטינית.

מיכאל איתן: איך אתם עושים את זה?

אריאל כהאן: אנחנו מעוניינים לפרט באופן כזה, שהממונה יוכל לעשות את זה בפקס או בדואר רשום.

מיכאל איתן: למי הפקס?

אריאל כהאן: לנתבע עצמו, ישירות לנתבע, לא דרך הרשות, לא באמצעות הגורמים ברשות הפלסטינית.

קרן ויינשל: כדי שלא יצטרכו שיתוף פעולה אתם.

מיכאל איתן: יש להם דואר רשום?

אריאל כהאן: יש דואר רשום, אבל אני מבין שגם זה- - -

אילת לוי: כדי לדייק, ההסכמים לא מדברים על ממונה על עזרה משפטית בצד הפלסטיני, הם רק אומרים לכל צד מי האחראי להמצאת מסמכים בשטח שלו.

אילת לוי: לעולם לא מונה מקביל בצד הפלסטיני.

מיכאל איתן: הם פנו אליך פעם?

אילת לוי: היו תקופות שעבדנו מול מנכ"ל משרד המשפטים הפלסטיני, במסגרת הוועדה המשפטית, וניסינו להסדיר מולם דרך לשיתוף פעולה, מנגנון משותף להמציא את המסמכים.

מיכאל איתן: יש להם כתבי בית-דין שהם רוצים למסור בישראל?

אילת לוי: לא פנו אלינו.

אילת לוי: ביקשו בקשות אחרות, אבל לא המצאה בישראל.

אילת לוי: מאחר שלא היה ממונה בצד הפלסטיני, נאלצנו להעביר להמצאות באמצעות דואר רשום, דואר ישראל היה מעביר לדואר פלסטין.

אילת לוי: יש להם דואר רשום.

אילת לוי: נכון להיום, פחות מ-10% מהמסמכים שהעברנו לרשות הפלסטינית מגיעים, הם חוזרים אלינו עם תשובה כזאת או אחרת.

אילת לוי: כפי שאריאל כהאן אמר, הצו בנוסח הקיים כן מאפשר לנו לפעול בדרכים אחרות, אבל מאחר שזה לא כתוב במפורש, בתי-המשפט פירשו את זה לעתים כאילו אסור לנו לפעול בדרך אחרת, שלא באמצעות ממונה מקביל, או בדרכים שפירטנו עכשיו בתיקון.

קרן ויינשל: סך הכול, זה רק בהתייעצות עם הוועדה.

מיכאל איתן: למה זה לא באישור?

קרן ויינשל: זה לפי החוק.

דורית ואג: אנחנו מודיעים לשר שקוימה חובת ההתייעצות.

מיכאל איתן: למה זה בלי אישור?

דורית ואג: פעם לא היינו כותבים על כל דבר באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט.

קרן ויינשל: הדבר היחיד שהוועדה יכולה לבקש לשנות זה עניין המשלוח בפקס.

קרן ויינשל: לפי תקנות סדר הדין האזרחי, במשלוח בפקס, צריך לעשות כל מיני דברים, כמו לוודא שמישהו קיבל את זה, או לפחות להתקשר בטלפון ולהודיע שנשלח בפקס.

קרן ויינשל: יש עוד כל מיני הערות, כמו שליחה בשעות מסוימות וכן הלאה.

קרן ויינשל: אנחנו חושבים שאולי יש מקום לשקול להוסיף הוראה של הודעה בטלפון.

מיכאל איתן: מאחר שזו התייעצות, הם יתייחסו להערות.

מיכאל איתן: תודה רבה לכם.