ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 172, 2004-02-23 10:30

אברהם רביץ: אנחנו דנים בתקנות הנאמנות (דרכי השקעת כספי הקדש ציבורי), התשס"ד-2004.

אברהם רביץ: בישיבה הקודמת הגענו עד לפרק ב' סעיף (2)(ו) "הנאמן לא ישקיע בניירות ערך של מנפיק אחד בשיעור של יותר מ-20% מהשווי הכספי של הכספים העודפים (להלן – השווי הכספי); עלה השווי הכספי על הסכומים המפורטים להלן, יקבע הנאמן כי ההשקעה בתאגיד אחד, בפקדונות, בתוכניות חסכון וכן בניירות ערך שהנפיק התאגיד, לא תעלה על השיעורים הנקובים לצדם: (1) מיליון שקלים חדשים – 50% מהשווי הכספי.

אברהם רביץ: (2) עשרה מיליון שקלים חדשים –25% מהשווי הכספי".

אברהם רביץ: לו אני הייתי הנאמן, לא הייתי מעביר את 2 השקלים לעודפים, אלא משאיר אותם בהוצאה השוטפת.

אברהם קפלן: אני הייתי דווקא מעביר אותם ל-10 מיליון, כי ב-10 מיליון רק 2.5 מיליון.

אברהם קפלן: .

אברהם רביץ: המטרה שלו היא להגביל.

אברהם קפלן: הכוונה היא למזער את הסיכון כך שהוא לא ישקיע במקום אחד.

אברהם רביץ: לא חשבתם על דרך להימנע מהאבסורד הזה?

אברהם רביץ: הרי זה יביא כל מיני נאמנים וכל מיני פעולות בלתי סבירות.

אברהם רביץ: המגמה הכללית תהיה באינטרס של ההקדש שהם מייצגים, כלומר להגיע ל-50%.

אברהם קפלן: 50% זה 500 אלף שקל.

אברהם רביץ: למה זה 500?

אברהם קפלן: 50% ממיליון שקלים חדשים זה 500 אלף.

אברהם רביץ: אבל כמה זה מ-9 מיליון?

אברהם רביץ: השאלה היא אם אנחנו משאירים בידי השופט את האפשרות להמליץ אחרת.

ארז קמיניץ: זה תמיד.

ארז קמיניץ: אם רשם ההקדשות מוצא שנעשו דברים לא לטובת הנהנים אלא למטרות אחרות, תמיד אפשר לפנות לבית משפט.

ארז קמיניץ: החוק מאפשר את זה.

אברהם רביץ: אני מבין שנעשו עוד כמה שינויים קוסמטיים.

קרן וינשל-מרגל: חלקם קוסמטיים.

קרן וינשל-מרגל: הורדת הנוסחה משמעותית יותר.

ארז קמיניץ: לא כדאי להתקין נוסחה שמשקפת נכונה את התשואה, משום שממילא התשואה נבדקת אחת לחצי שנה או לשנה.

אברהם קפלן: אני הבנתי מאנשי האוצר שהנוסחה הזאת היא לא נוסחה קבועה, אלא משתנה בהתאם לתנאי השוק ואין טעם להכניס אותה כנספח בתקנות.

אברהם רביץ: גם אין טעם לעשות נוסחה.

ארז קמיניץ: נעשו עוד מספר שינויים בהקשר הזה של העבירה הפלילית.

ארז קמיניץ: הכנסנו "אם הורשע" לעניין מיצוי העונש ולעניין מעבר תקופה מפסק הדין שהוא הורשע.

ארז קמיניץ: זה שינוי שהוא יותר נוסחי מאשר מהותי.

קרן וינשל-מרגל: פסק הדין גם לא צריך להיות חלוט.

קרן וינשל-מרגל: זה דבר שמקשה יותר על תנאי הכשירות של חברי ועדת ההשקעות.

אברהם רביץ: אנחנו מדברים כאן על מי יכול להיות חבר, כאשר הגבלנו את זה לאחד שהוא בוגר מוסד להשכלה גבוהה.

קרן וינשל-מרגל: גם הנאמן, שהוא לא חייב להיות בוגר, יכול להיות חבר.

אברהם רביץ: רק היועצים.

אברהם רביץ: יש הכרה בתחומים שונים במשהו שמקביל לבוגר ממוסד אקדמי.

אברהם רביץ: יש במשרד החינוך אנשים שיש להם תואר ששווה לתואר ב.

אברהם רביץ: א או מ.א מבחינת המשכורת הממשלתית.

אברהם רביץ: אני תמה למה פה לא יכול להיות אדם שמשמש כרב בישראל.

אברהם רביץ: הוא לא מחוייב שיהיה לו תואר אקדמי ממש, אלא יכול שיהיה לו תואר שווה לתואר אקדמי.

קרן וינשל-מרגל: העניין פה הוא לא רק התואר האקדמי, אלא זה צריך להיות תואר אקדמי בכלכלה, בחשבונאות, במינהל עסקים.

אברהם רביץ: המגמה הכללית היא לפתוח את צינור ההשקעות.

אברהם רביץ: נשחקו כספים רבים של הקדשות כיוון שלא היו להם מסלולי השקעה מספיק אטרקטיביים.

אברהם רביץ: הממשלה הגיעה לפה בהצעה לאפשר את זה, כמובן במגבלה של השקעות סבירות.

אופיר פינס-פז: איפה כתוב איפה משקיעים?

ארז קמיניץ: ב-2(ג).

אברהם רביץ: שמעתי שקרוב ל-5 מיליארד שקל לא היו בשוק הכספים.

אופיר פינס-פז: ואז מה קרה?

אופיר פינס-פז: הכסף נשחק?

אברהם קפלן: הוא לא נשחק, הוא היה מושקע רק באגרות חוב ממשלתיות.

אופיר פינס-פז: הכספים האלה הם כספי ציבור, נכון?

אברהם רביץ: מדובר בכספי מוסדות ציבור, אבל זה יכול להיות גם אדם באופן פרטי.

אופיר פינס-פז: כמה הקדשות כאלה יש בארץ?

אברהם קפלן: קרוב ל-1400 איש.

אברהם רביץ: חלק גדול מייצגות מוסדות של היישוב הישן.

אברהם רביץ: אני לא חושב שהרבה היום עושים הקדשות.

אברהם קפלן: כ-120 הקדשות חדשות יש בשנה.

אופיר פינס-פז: למה עושים את זה ולא עמותה?

אברהם קפלן: כיוון שבהקדש יש מגבלות הרבה יותר חמורות על חבר הנאמנים.

אברהם קפלן: הם לא יכולים לשנות את המטרות בלי אישור של בית משפט, או לבטל הקדש בלי אישור של בית משפט.

אברהם קפלן: גם אם המקדיש הולך לעולמו ועושה את זה בדרך של צוואה, הוא יכול להיות בטוח שהרצון שלו מתקיים.

אברהם רביץ: אנחנו מאשרים את התקנות פה אחד.