ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 61, 2003-07-30 11:15

מיכאל איתן: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט, בנושא: "הרשעת" סופיה יאלין בעיתונות והעברת פרטי חשודים על-ידי המשטרה לעיתונות.

מיכאל איתן: חבר הכנסת רשף חן, בבקשה.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, יש פה דוגמה קיצונית באופן אבסורדי לתופעה שקיימת במדינת ישראל באופן כללי - המשטרה מעבירה מידע על חקירות פליליות ועל חשודים, כחלק מנוהל עבודה רגיל שלה, ויוצרת מצב של פרסומים שמרשיעים את האנשים בזמן החשדות, הורסים להם את השם הטוב בצורה נוראית, כאשר הסטטיסטיקה מראה שמתוך עשרה מקרים, אולי תשעה בכלל נסגרים.

רשף חן: המקרה שהבאתי הוא כל כך קיצוני, יש מקרים פחות קיצוניים, אבל לא פחות גרועים, כי מישהו מחר יפרסם שאני נחשד שנתתי סטירת לחי למישהו, וזה היה גורם לי נזק גדול.

אברהם בורג: אתה יכול להיות שר חינוך.

רשף חן: התבשרנו ב-15 ביולי: "הרגה את אמא במכות".

רשף חן: בכותרת המשנה, למעלה, כתוב "רצחה".

רשף חן: רוצים לשמור על שמה, אז כותבים "ס' בת ה-21", אבל אז מבהירים לנו שזו ס', שהיא הבת של ג'ניה אלין, שנוהגת לשבת על הספסל הציבורי ברחוב אלפסי בנתיבות.

רשף חן: אם למישהו היה איזה ספק על מי אנחנו מדברים, אני מניח שכל מי שמכיר את סופיה אלין, הבין ש-ס' זו סופיה אלין, והבהירו לנו גם שהיא זאת שהאח שלה יושב בכלא.

רשף חן: בקיצור, כל מי שגר בנתיבות יודע בדיוק במי מדובר.

רשף חן: יש פה ציטוט מה היא סיפרה לשוטרים, כאילו היא סיפרה לשוטרים שהאימא "היתה שיכורה לגמרי, רציתי שהיא תעלה הביתה והיא התנגדה".

רשף חן: הם גם מסבירים לנו שהיא מוכרת למשטרה מעבירות אלימות קודמות - זה מידע שלא נודע לכתב ממקור אחר חוץ מהמשטרה - וגם דואגים להבהיר לנו בסוף הכתבה, אחרי שהסבירו לנו איך היא דפקה לה את הראש בקיר ורצחה אותה וגררה אותה, סיפור שלם: "הסוד התגלה בסופו של דבר הודות למידע שהגיע שלשום לרכז המודיעין במשטרת נתיבות, רס"ר ניסים מסס, ולקצין המודיעין, פקד חנוך שובל", כדי שנדע מי הם הגיבורים שתפסו את "הרוצחת הנוראית".

רשף חן: הדבר המדהים, ברמת העיתונות, שבכל הכתבה הזאת לא כתוב "נחשדת", "חשדות", "לכאורה" - שום דבר.

רשף חן: הגברת הזאת, מספרים כעובדה, "הרגה את אימא במכות", וזה לא רק בכותרת, זה לכל אורך הכתבה.

רשף חן: גם אם היא היתה הורגת את אימא שלה במכות, הכתבה הזאת לא היתה צריכה להיות וההדלפה הזאת לא היתה צריכה להיות, אבל הסיפור הזה אבסורדי.

מיכאל איתן: חבר הכנסת חן, תרשה לי להנחות אותך בשאלה מנחה.

מיכאל איתן: אנחנו לא יושבים כאן כעת כתוכנית לביקורת העיתונות.

רשף חן: לא.

רשף חן: הבעיה שלי עם ההדלפה של המשטרה, חד-משמעית.

רשף חן: כולנו יצאנו לעבוד מול העיתונות, ואנחנו מכירים את השיטה - אני אספר לך משהו מעניין, תדאג שהשם שלי יופיע בעיתונות.

מיכאל איתן: לא התכוונתי להגן על העיתונות, חס וחלילה, שרק לא ישתמע שאין לנו סמכות כלפיה.

רשף חן: הנחתי הצעת חוק, במידה מסוימת בעקבות העניין הזה, והיא מתייחסת גם לעיתונות.

רשף חן: אני חושב שצריכה להיות פה חקירה של מח"ש, כי הדבר הזה, אלא אם כן נשמע משהו מפתיע, לא תקין, גם בעיני המשטרה.

רשף חן: הייתי מתחיל עם השמות שמוזכרים בעיתונות, כדי לברר איך זה קרה.

רשף חן: למה המקרה הזה אבסורדי?

רשף חן: משום שיומיים אחרי זה התפרסמה כותרת גדולה: "הבת לא הכתה את אימא שלה למוות", וזה אחרי שכתבו את כל הדברים הזוועתיים האלה על המסכנה.

מיכאל איתן: זה אומר מישהו אחר.

רשף חן: זה במקרה, אני חושב שגם ב"ידיעות אחרונות" פרסמו את זה אחר כך.

רשף חן: אני מתאר לעצמי שהיועץ המשפטי שלהם אמר להם: מהר, מהר, תפרסמו כותרת גדולה.

רשף חן: מתברר שלא מינה ולא מקצתיה.

רשף חן: כלום.

רשף חן: הוציאו את הגופה, לא היו עליה שום סימני אלימות.

רשף חן: האישה הזאת מתה מהתקף לב.

רשף חן: כל הסיפור הזה הוא פשוט ברווז אחד גדול.

מיכאל איתן: מה זאת אומרת ברווז?

מיכאל איתן: כתוב כאן שהמידע נבדק והוכח כנכון, החשודה הודתה.

מיכאל איתן: סגן ניצב שלמה אבוטובול מצוטט כאומר: "החשודה הודתה ושחזרה את מעשיה".

מיכאל איתן: אני קורא מתוך הידיעה שאתה סיפקת לנו.

רשף חן: כתוב "המידע נבדק והוכח כנכון".

רשף חן: אולי היא לא שוחררה ממעצר?

רשף חן: אולי אני לא מבין את הכתבה.

רשף חן: השאלה היא, למה בכלל הנושא - אם כן הודתה או לא הודתה, אם כן עשתה את זה או לא עשתה את זה, נחשדת או לא נחשדת - יצא מהמשטרה לעיתונות?

רשף חן: העובדה היא שאף על פי שהגברת הודתה, המשטרה משחררת אותה ולא מגישה כתב אישום וסוגרת את התיק.

רשף חן: כנראה שהיא לא באמת הודתה, וכנראה שהיא לא באמת עשתה את זה, ואין חשד שהיא עשתה את זה.

רשף חן: רצחו את השם הטוב של הבחורה הזאת בעיתונות, ומשטרת ישראל היא זו שעשתה את זה.

רשף חן: זו תופעה, זה לא המקרה הראשון, ואם לא נפסיק את זה, זה לא המקרה האחרון.

רשף חן: לשאלתך, מה אנחנו יכולים לעשות.

רשף חן: הנחתי הצעת חוק שתהפוך את הסדר הקיים כרגע.

רשף חן: כרגע אפשר לפנות לבית-המשפט ולבקש שיאסור פרסום.

רשף חן: היא היתה צריכה לפנות אל בית-המשפט ממקום מעצרה, לבקש איסור פרסום.

מיכאל איתן: אני לא יודע אם תפסת בדיוק את המקרה הנכון.

מיכאל איתן: מתוך שאני קורא את הידיעות, היה פה מקרה שהחשודה הודתה.

רשף חן: נניח שהחשודה הודתה.

רשף חן: יש לך הדוגמה הקלאסית לזה שגם אם הבחורה הודתה, זה עדיין לא אומר שהיא עשתה את זה, וזו עדיין לא סיבה שהמשטרה תלך לעיתונות ותספר לה: תפסנו רוצחת, ויכתבו "הרגה את אימא שלה במכות", כאילו היא כבר הורשעה.

מיכאל איתן: את זה העיתונאי כתב.

רשף חן: העיתונאי לא הגיע לנתונים האלה בעצמו.

מיכאל איתן: לצורך העניין, אני אהיה קצין המשטרה.

מיכאל איתן: זה לא בסדר שמדליפים, אבל הלא הסדר הזה חל על כולם, רק לא עלי, בכל התחומים, מהקטן ועד הגדול.

מיכאל איתן: כל אחד מאתנו חי במציאות מסוימת, ולתקשורת יש הכוחות שלה - צבא מדליף, משטרה מדליפה, ראש ממשלה מדליף תחת הכינוי "גורם בכיר", חברי הכנסת מדליפים.

רשף חן: כאשר המחיר הוא פגיעה בשם הטוב של אדם, אני לא מוכן לקבל את זה כנורמה.

מיכאל איתן: אני מסכים.

מיכאל איתן: אני מנסה לנתב אותך על מנת לייעל את הדיון.

מיכאל איתן: אני מסכים ברמת העיקרון, הרי יש לנו תלונות הרבה יותר קשות על כך שמתוך חדרי החקירה מוציאים החוצה דברים שיודעים שהם לא אמת מתוך כוונה ללחוץ על חשודים או לקדם חקירה.

מיכאל איתן: היה מקרה, למשל, של זיוף החלטות של בית-משפט על מנת להשפיע על חשודים.

מיכאל איתן: אני לא רוצה לעשות את הכול שחור.

מיכאל איתן: משטרה שצריכה לתפוס חשודים, צריכה להיות מתוחכמת, לנקוט בכל מיני אמצעים, באופן טבעי היא עושה כל מיני דברים.

מיכאל איתן: לפעמים הדלפה יכולה לסייע לקידום חקירת משטרה.

רשף חן: הצעת החוק שלי אומרת שלא מפרסמים כלום עד הגשת כתב אישום, אלא אם כן שופט של בית-משפט קבע שיש אינטרס ציבורי.

מיכאל איתן: החוק גם היום אוסר.

רשף חן: הוא הפוך.

רשף חן: היום המצב הוא שיש לגברת סעד - היא היתה צריכה, בשנייה שעצרו אותה, לרוץ, כשהיא באזיקים ובמעצר, להשיג עורך-דין, ללכת לבית-משפט, לקבל צו איסור פרסום.

רשף חן: היא היתה צריכה להבין שהשוטרים יוציאו את השם שלה לעיתונות.

רשף חן: היא היתה צריכה לקבל צו איסור פרסום, ואז היתה נחסכת ממנה החוויה "המצוינת" הזאת.

מיכאל איתן: אתה רוצה להגיע למצב שהשוטר לא יגיד לעיתונאי שהיא הודתה?

רשף חן: העיתונאי לא יהיה רשאי לפרסם.

מיכאל איתן: אתה לא יכול לעשות זאת, זה דבר מרחיק לכת.

אברהם בורג: בואו לא נדון בחוק, נדון בהצעה.

מיכאל איתן: זה הדיון.

אברהם בורג: כשיגיע התיקון לחוק, נטפל בו.

דורית ואג: בנושא הזה דנו במשך כל הקדנציה הקודמת.

רשף חן: אתה רוצה לדבר על החוק הקיים, אתה רואה שהוא לא עובד.

רשף חן: אתה רואה שהפתרון הזה לא נותן כלום.

מיכאל איתן: נכון, וגם החוק שלך לא יעבוד, בדיוק באותה מידה.

רשף חן: החוק שלי יאסור את הפרסום.

מיכאל איתן: הוא לא יעצור שום פרסום.

רשף חן: לא יפרסם אדם כל פרט מזהה על חשוד - שם, כתובת וכן הלאה - אלא אם כן יש צו של שופט.

מיכאל איתן: הנושא הזה כבר עלה, היו לנו דיונים ארוכים כאן בנושא.

מיכאל איתן: יש פנים לכאן ולכאן.

רשף חן: לא באתי לכאן כדי לדון בהצעת החוק, באתי לכאן כדי לומר שלא ייתכן שמשטרת ישראל תדליף פרטים על חשודים.

רשף חן: זאת לא נורמה שאני מוכן לסבול, משום שהנזק לפרט בעניין הזה הוא הרבה יותר חמור מהנזק לביטחון המדינה בהדלפה מוועדת החוץ והביטחון.

מיכאל איתן: נציג המשטרה, בבקשה.

אורי מכלוף: אני קצין אגף חקירות במרחב הנגב.

אורי מכלוף: אני רוצה להתייחס למה שנאמר פה.

מיכאל איתן: גם למה שכתוב פה.

אורי מכלוף: דבר ראשון, כדי להגיש תלונה במח"ש לא צריך את הוועדה.

אורי מכלוף: אפשר להגיש תלונה במח"ש בכל מקום.

רשף חן: אני מזמן את המשטרה, כדי לברר למה הפרסום הזה.

מיכאל איתן: יש משקל אחר כשוועדה מגישה תלונה או באמצעות ועדה.

מיכאל איתן: זכותו הלגיטימית להציע את זה כאן.

אורי מכלוף: גם האישה, שנכתבה עליה הכתבה, רשאית להגיש תלונה במח"ש.

אורי מכלוף: אין שום בעיה.

אורי מכלוף: לא צריך ועדה כדי להגיש תלונה במח"ש.

מיכאל איתן: את זה כולנו יודעים.

אורי מכלוף: אמרת שמתוך עשרה מקרים תשעה נסגרים, אני לא יודע על מה אתה מתבסס, אבל הנתון הזה לא מדויק.

רשף חן: מה הנתון?

אורי מכלוף: אין לי את הנתון הזה.

אורי מכלוף: זה לא היה צריך לעלות בכלל.

אורי מכלוף: אני לא מתעסק עם כתבות, אני מתעסק בחקירות.

רשף חן: אתה אומר שמי שחשוד, מותר לפרסם את שמו?

אורי מכלוף: לא הפרעתי לך.

אורי מכלוף: גם אני נגד הדלפות.

אורי מכלוף: הרבה פעמים זה גם מזיק לנו, אבל הרבה פעמים ה"הדלפות" באות מהרבה גורמים אחרים שלא קשורים דווקא למשטרה - זה יכול להיות מד"א, זק"א, בית-החולים, אזרחים, או כל בעל עניין אחר.

אורי מכלוף: זה קיים בהרבה תחומים, לאו דווקא במשטרה.

רשף חן: אם יתברר שהיתה פה הדלפה, האם זו עבירת משמעת במשטרה?

אורי מכלוף: כן.

אורי מכלוף: חד-משמעית.

אורי מכלוף: כולנו, כמפקדים, מוקיעים מקרבנו את האנשים שמדליפים.

אורי מכלוף: ביום שנדע שיש מישהו שמדליף, האדם הזה- - -

מיכאל איתן: צריך להבחין בין הדלפה לבין הודעה של ממלא-מקום דובר משטרת מרחב הנגב, שזה נעשה באופן רשמי.

רשף חן: זה כבר בתגובה, הוא לא זה שהוציא את זה.

אורי מכלוף: במשטרת ישראל יש גורמים שרשאים להוציא דוברות, זו דוברות יזומה.

אורי מכלוף: הכי בכיר שרשאי להוציא דוברות זה מפכ"ל המשטרה, ויש מפקדי תחנות שרשאים לדברר.

אורי מכלוף: יש הסמכה לאנשים לתת דוברות.

אורי מכלוף: במרחב הנגב קיים דובר במשרה מלאה, ובאותו יום של האירוע יצאה דוברות יזומה, אפשר להוציא את זה מחברת "ביפר תקשורת".

אורי מכלוף: אני מוכן לקרוא את הדוברות שיצאה.

אורי מכלוף: לא יצא בשום פנים ואופן שמה של הגברת.

רשף חן: למה מישהו יצא?

אברהם בורג: תן לו לדבר.

אברהם בורג: נשמע קודם מה יש לו להגיד.

אורי מכלוף: אני אקרא את הדוברות הראשונה: "חשד לרצח - מעצר אישה תושבת נתיבות, בת 22.

אורי מכלוף: אתמול התקבל מידע מודיעיני במשטרת מרחב הנגב על כך שאישה תושבת נתיבות הוכתה לפני כשבוע, בערך בשעות הלילה, על-ידי ביתה ברחוב אלפסי בנתיבות, תוך כדי שהיא נגררת על הרצפה, לאורך כל הרחוב.

אורי מכלוף: כן נמסר שהאישה פונתה לבית-החולים סורוקה ללא הכרה, ויותר מאוחר נפטרה.

אורי מכלוף: בעקבות המידע הנ"ל נפתחה מיד חקירה על-ידי יחידת תשאול נגב, והוקם צח"מ על-מנת לבדוק את הנ"ל.

אורי מכלוף: מהחקירה עולה כי בתאריך 8 ביולי 2003 הגיעה אישה בת 49, תושבת נתיבות, לבית החולים בשעות הלילה המאוחרות ביחד עם ביתה, כשהיא ללא הכרה.

אורי מכלוף: כעבור שעה וחצי של ניסיונות החייאה נפטרה האישה, והגופה שוחררה לקבורה ללא ידיעת המשטרה.

אורי מכלוף: מחקירת עדים שהיו בזירת האירוע, שממנה פונתה המנוחה, ואותרו על-ידי החוקרים עולה תמונה שבה ביתה של המנוחה נראתה גוררת את אימה לאורך רחוב אלפסי, תוך כדי שהיא מכה אותה בבעיטות ומכות בידיים וברגליים, ובשלב מסוים הטיחה את ראשה במעקה בטון, שם איבדה האם את הכרתה.

אורי מכלוף: אזרחים שהיו במקום הזעיקו אמבולנס שפינה אותה לסורוקה ביחד עם הבת.

אורי מכלוף: הבת של המנוחה, תושבת נתיבות, בת 22, שהתגוררה עם אימה ז"ל נעצרה לפני מספר שעות על-ידי חוקרי הצח"מ, ובחקירתה שיתפה פעולה.

אורי מכלוף: לדבריה היכתה את אימה, היות והיתה בגילופין וסירבה לבקשתה ללכת הביתה.

אורי מכלוף: בשלב זה האישה קבורה, נסיבות המוות טרם ידועה.

אורי מכלוף: בכוונת חוקרי תשאול נגב לפנות לבית-המשפט, על מנת לקבל צו להוצאת הגופה מהקבר, ולשלוח אותה לנתיחה ולקבוע את סיבת המוות, דבר שישליך ישירות על המשך הטיפול בתיק החקירה.

אורי מכלוף: להוסיף שהמשפחה הנ"ל היתה מעורבת באירוע רצח לפני כחודשיים בנתיבות, והאח של הנ"ל עצור עד תום ההליכים בתיק זה.

אורי מכלוף: "

רשף חן: אם מישהו לא זיהה עד עכשיו, אתה מוודא שיזהה.

מיכאל איתן: הבעיה היא לא הזיהוי.

מיכאל איתן: כתוב כאן שהבת גררה את אימה לאורך רחוב אלפסי והרביצה בה מכות לאורך כל הדרך - מי כתב את הידיעה הזאת?

אורי מכלוף: הדובר שלנו, שנמצא פה לידי.

מיכאל איתן: איך הוא יודע שזה נכון?

אורי מכלוף: הוא ישב בצח"מ וקיבל את האינפורמציה מאנשי הצח"מ.

מיכאל איתן: מסתבר שהיא לא הרביצה לה מכות לאורך כל הדרך.

אורי מכלוף: אנחנו לא מנהלים פה את התיק.

אורי מכלוף: התיק הזה, אני מניח שמחר, מחרתיים, בעוד חודש, יתברר בבית-המשפט.

אורי מכלוף: זה שהגברת שוחררה, זה עדיין לא אומר שהיא לא ביצעה את המעשה שיוחס לה לגבי ההכאה של האימא שלה.

אורי מכלוף: עדיין לא קיבלנו את חוות-הדעת הסופית.

מיכאל איתן: עזוב את המקרה הזה.

מיכאל איתן: ניקח מקרה דומה במקום אחר.

מיכאל איתן: אני מסתכל על הדובר, נניח שאני כעת דובר המשטרה, ואני צריך להוציא הודעה שמישהו הלך לאורך רחוב אלנבי והרביץ באביו מכות קשות עם מקל.

מיכאל איתן: אני מוציא דבר כזה כשאני, הדובר, לא בדקתי כלום.

מיכאל איתן: אני לא יודע אם זה נכון או לא, אני סומך על מה שמודיעים לי שוטרים.

מיכאל איתן: השוטרים שמעו עדות ממישהו, הכול למחרת יום האירוע.

מיכאל איתן: אחר כך מסתבר שלא דובים ולא יער.

מיכאל איתן: איזה אמצעי הגנה יש לכם על מנת לא ליפול בפח?

אורי מכלוף: האירוע היה ב-8 ביולי, הגברת נקברה יום למחרת, אחרי שהבת שלה ליוותה אותה לבית-החולים.

אורי מכלוף: אנחנו מתייחסים לידיעה שקיבלנו ב-13 ביולי, קיבלנו ידיעה והתחלנו לבדוק ולאמת.

אורי מכלוף: מחובתנו לבדוק.

מיכאל איתן: מתי יצאה ההודעה שלכם?

אורי מכלוף: ב-14 לחודש.

רשף חן: למה המשטרה מרגישה צורך להודיע את כל זה לעיתונות, כשהיא עדיין לא גמרה את החקירה?

רשף חן: מה האינטרס הציבורי שההודעה משרתת?

איתי דותן: זכות הציבור לדעת.

אורי מכלוף: כמו שאמרתי, ב-13 ביולי התקבל מידע בתחנת נתיבות, שמתוכנה עולה שהגברת החשודה, סופיה אלין, תקפה את אימה עד לאיבוד ההכרה.

אורי מכלוף: אימה פונתה לבית-החולים סורוקה.

אורי מכלוף: שם נקבע מותה כעבור כשעה.

רשף חן: מה ההודעה הזאת?

אורי מכלוף: זו הודעה מודיעינית שקיבלנו.

אורי מכלוף: בשלב זה עשיתי ישיבה להערכת מצב וחילקנו משימות כדי לנסות ולבדוק את הידיעה הזאת - האם באמת היה אירוע, האם הגברת הגיעה לבית-חולים, שם נקבע מותה.

אורי מכלוף: הגענו למד"א, בדקנו מי הודיע למד"א כדי לפנות את האישה, ואז הגענו לעדים.

אורי מכלוף: (חבר הכנסת אברהם בורג ממלא את מקומו של יושב-ראש הוועדה, כיושב-ראש הישיבה) עשינו הערכת מצב, הוקם צח"מ, נעשו פעולות מקדימות כדי לאמת את הידיעה.

אורי מכלוף: חקרנו את בית-החולים, אנשי מד"א, עדים, שכנים, המודיע למד"א.

אורי מכלוף: מתוכן העדויות עולה תמונה שאכן התרחש האירוע, כפי שתואר.

אברהם בורג: יש קטע לא הגון לדון בקייס.

רשף חן: הנחתי שהקייס הזה סגור.

אורי מכלוף: המקרה הזה יתברר בבית-המשפט.

אברהם בורג: מה המדיניות של משטרת ישראל?

אברהם בורג: מה חוזר המנכ"ל, מה פקודות הקבע, או איך שקוראים לזה, שעניינו תקשורת?

אברהם בורג: מה נוהל הקרב שעניינו תקשורת?

אברהם בורג: כל שאר הדברים אני מבין.

אורי מכלוף: אנחנו מוציאים הודעה ראשונית לתקשורת שהיה אירוע.

אורי מכלוף: אם הדוברות תגרום לפגיעה בהליך החקירה, הדובר יצא בהודעה בכותרת שכרגע מתקיימת חקירה בעניין א', ב', ג', הוא ייתן את הפרטים שלא יפגעו בהליך החקירה, ותו לא.

אברהם בורג: הדבר הארוך שקראת קודם עם האח שלה והדוד שלה וכן הלאה, זה התרגום של פקודות מטכ"ל?

אורי מכלוף: ישב הדובר יחד עם ראש הצח"מ, והם הוציאו הודעה מסודרת.

אברהם בורג: ההודעה שאומרת שקורה אירוע וצריך לדווח לתקשורת בבחינת זכות הציבור לדעת, זו ההוראה.

אברהם בורג: אני רק אגדיר את הדיון: פיקוח של הרשות המחוקקת על פעולת הרשות המבצעת.

אברהם בורג: אם אני לא מבסוט מתוצר מן הסוג הזה, אני צריך לפנות ללב, למרכז העצבים, למשטרת ישראל, למפכ"ל, ולהגיד: תוציאו הנחיות איך מתדרכים עיתונאים/ציבור על אירוע שמתרחש בצורה שלא תפגע בצנעת הפרט של החשוד ולא תפליל אותו מלכתחילה.

אברהם בורג: אם עד כאן זה נכון, זאת אומרת שאתם לא הכתובת.

אורי מכלוף: הזמינו אותנו למקרה הספציפי הזה.

דורית ואג: אני מבקשת לציין שאנחנו מזמנים את גורמי המשטרה באמצעות השר והמפכ"ל.

דורית ואג: הם קובעים מי יבוא לדיון.

אברהם בורג: אני פותר את הבעיה במרחב הנגב, ומכאן ואילך אתי דותן יכתוב הודעות, שעמום שלא נכנס לשום מקום, אבל בנצרת, אכלתי אותה.

אברהם בורג: מה שמעניין אותי זה להשפיע על המערכת, אם אני מבין את חבר הכנסת רשף חן.

אורי מכלוף: זה נכון מה שאתה אומר.

אורי מכלוף: אני לא מתכוון כרגע לתת הנחיות כלליות למשטרת ישראל מה להביא ומה לא.

רשף חן: אתם חושבים שתושבי נתיבות מההודעה שלכם יוכלו לדעת במי מדובר?

איתי דותן: למחרת בבוקר, בהארכת מעצר, כל תושבי נתיבות ידעו על זה.

אברהם בורג: יצאנו מהקייס, הקייס נגמר.

אברהם בורג: הבנו שהיתה פה הגזמה גדולה מאוד.

אורי מכלוף: למרות העובדה שהגופה כבר נקברה, באותו יום, הבאנו לשם את הד"ר לוי פתולוג מהמכון לרפואה משפטית, עדיין לפני המעצר.

אורי מכלוף: הוא רצה לראות את הזירה כדי להתרשם.

אורי מכלוף: אנחנו לא מזדרזים להוציא גופה מהקבר.

רשף חן: אני לא מבקש פרטים מהחקירה שלכם.

אורי מכלוף: הבנתי ממך שיצאת מנקודת הנחה שהתיק נסגר, ולא יהיה כתב אישום.

אורי מכלוף: אסור להתעלם ואסור לשכוח שלא מדובר באיזו צדיקה שכותבת מזוזות, וחלילה, אני לא מאשים אותה.

רשף חן: זו לא סיבה להרשיע אותה בעיתונות.

אורי מכלוף: חלילה, לא אמרתי שאני שש להרשיע אותה.

אורי מכלוף: אנחנו לא הרשענו אותה, היא תמיד היתה בגדר חשודה, קראתי לך את הדוברות הראשונה.

אברהם בורג: הקייס ההוא כבר לא מעניין אותי.

אברהם בורג: אני רוצה להגיע למצב שברחבי מדינת ישראל, לאור הנושא שהעלה חבר הכנסת חן, להבא, כאשר קורים מקרים מן הסוג הזה, אדם לא מורשע ציבורית בטרם הרשעתו.

אברהם בורג: הקייס היה, לא היה.

אברהם בורג: הסקתם את המסקנות, אני סומך עליכם.

אברהם בורג: עכשיו נעלה קומה.

אברהם בורג: כמו שלחשה כאן מנהלת הוועדה, אתם הכתובת הלא נכונה בדיון.

אברהם בורג: אתם מביאים את המיקרו, אותי מעניינת מדיניות המפכ"ל.

רשף חן: למשל, התלוננתי עליך שאתה חשוד באונס או במעילה או בהצבעה פעמיים, ואז רצה המשטרה עם הודעה לעיתונות - נפתח תיק על אברום בורג שהצביע פעמיים, ובסוף החקירה היא סוגרת את התיק, היא לא מגישה כתב אישום.

רשף חן: עכשיו לך תסביר לכל העולם.

אברהם בורג: אני אגיע לזה בדיון, אבל זה לא קשור למרחב הנגב.

איתי דותן: יש הבדל.

איתי דותן: אותה בחורה היתה עצורה, וכשהיינו מביאים אותה להארכת מעצר למחרת בבוקר, אחרי מספר שעות, השם שלה היה נחשף.

איתי דותן: ההנחיות שלי, כדובר, שאני לא מוציא שמות של חשודים.

רשף חן: הוצאת כל דבר אפשרי כדי לזהות.

איתי דותן: אחרי כמה שעות בבית-משפט מוסרים את השם שלה.

רשף חן: זה גם לא צריך להיות.

איתי דותן: זה לא תלוי בי.

רשף חן: מישהו פה התקשר לעיתונאי ואמר: יש פה סיפור חם, זה בכיס, אל תדאג.

רשף חן: עיתונאי לא היה מפרסם כתבה כזאת, אם אין מישהו במשטרה שמסר לו את זה.

אברהם בורג: היינו שם.

אברהם בורג: הנקודה ברורה, הנושא הוצג.

דליה חלק: גם לגבי המקרה הזה אפשר לראות את המקרו, והנקודה העיקרית מפוספסת.

דליה חלק: נעזוב את השם שלה, ונעזוב מי היא, כי זה קורה כל הזמן.

דליה חלק: בתיק הזה נעשה שיבוש חקירה, שיבוש הליכי משפט על-ידי המשטרה.

דליה חלק: אני לא מדברת על המידע המודיעיני בעיתון עם שמות השוטרים, שצריך להתהדר בהם, ויש שם השמות של המדליפים, יש עניין של עבר פלילי, שעד עכשיו אני לא בטוחה שהוא מדויק.

דליה חלק: כתוב שיש לה עבר פלילי, גם את זה מישהו מהמשטרה אמר.

דליה חלק: אני מדברת אחרי שדיברתי עם רונן טל, הכתב הזה, ואני יודעת בדיוק איך החומר הגיע לידיו.

דליה חלק: זה לא ממני.

דליה חלק: האישה הזאת הגיעה לבית-החולים - במקרה יש לי מקורות בבית-החולים - עם נט"ן, בחשד לאירוע לבבי.

דליה חלק: היה התקף לב לאישה הזאת, והיא מתה.

דליה חלק: היה מידע מסוים, והמשטרה חייבת לבדוק אותו, לגבי מכות שהיו, והבת הודתה בכך שהיא נתנה לאימא כמה סטירות כדי לעורר אותה משכרותה.

דליה חלק: הנושא של שיבוש הליכי משפט, שהוא מאוד מאוד חמור.

דליה חלק: נכתב כאן, שהיא הודתה כביכול בכך שהיא הכתה, אני לא יודעת אם זה רצח או הריגה - דרך אגב, מפקד המרחב התראיין באותו ערב ב"מבט לחדשות" ואמר שהוא לא יודע אם זה רצח או הריגה, זה כל מה שנותר לקבוע - לא יכולה להיות פה בכלל הריגה, כי מי שהורג את הוריו הוא רוצח.

אברהם בורג: אני מתנצל.

אברהם בורג: הקייס הוצג, כולם הבינו שהיה כאן עיוות.

אברהם בורג: אני רוצה לעבור מהמיקרו למקרו.

אברהם בורג: אני רוצה לעבור להכללה.

אברהם בורג: פרטי המקרה לא מעניינים אותי יותר.

דליה חלק: כל שכן שמחר ייחקר בתיק הזה, כבר יודע שהיא רצחה.

אברהם בורג: זה קרה, את זה אני כבר לא אתקן.

אברהם בורג: זה פורסם.

אברהם בורג: עכשיו אני רוצה לראות איך להבא זה לא יקרה.

רשף חן: היא מצביעה בפניך על בעיה יותר חמורה.

רשף חן: היא מצביעה בפניך על כך שמשום שהם רוצים תקשורת, הם פוגעים בחקירה, והם תופרים תיקים.

אברהם בורג: הבנו את ההשלכות של הקייס הזה.

אברהם בורג: אל תחפרו עוד פעם בפרטים.

אברהם בורג: אני רוצה לגמור את הישיבה הזאת בסיכום שאומר שיותר לא יקרו מקרים כאלה.

אברהם בורג: תעזבו אותי מהפרטים, מי אמר מה.

אברהם בורג: הבנתי.

רשף חן: היא אומרת משהו חשוב.

אברהם בורג: אני מתנצל, לפעמים אני מבין גם בפעם השלישית.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: מישהו רוצה להוסיף משהו שעוד לא נאמר?

עמי קובו: ברמת המקרו התשובה היא באמת שלא יהיו פרסומים במצבים כאלה, אלא באישור שופט, ולא הפוך.

אברהם בורג: תודה.

אברהם בורג: תכף נגיע לזה.

רמי טל: אני מבקש להתנגד בכל הנימוס אבל בכל התוקף.

רמי טל: ההצעות האלה של איסור פרסום שמות חשודים - אין לנו עניין בפרסום שם ספציפי זה או אחר - בצורה שבה זה נעשה, במיוחד במקום קטן כמו נתיבות - הרי על מי איסור פרסום בעיקר בא להגן?

רמי טל: הוא בא להגן על האדם מפני מי שמכירים אותו.

רמי טל: בנתיבות מכירים את גברת יאלין, לא משום שכתבו עליה ב"מעריב" או ב"ידיעות אחרונות", מכירים אותה בגלל הסיפור שעובר בעיירה קטנה כזאת שבה מתפרסם בה הכול.

רמי טל: אני בהחלט מביע צער על הפרסום הזה, ואין ספק שהכותב והעורך היו יכולים לעשות עבודה יותר טובה, אבל איסור פרסום שמות חשודים יביא לתוצאות הרבה יותר גרועות.

רמי טל: זה לא הנושא כרגע.

רמי טל: אם יהיה דיון בעניין הזה, נהיה מוכנים, כל העיתונות אני מניח, לבוא ולהשיב.

אברהם בורג: יש שאלה אחרת.

אברהם בורג: אני לא נכנס כרגע לוויכוח על החוק.

אברהם בורג: תונח הצעת חוק על השולחן, ייפתח דיון, יישמעו כל הדעות.

אברהם בורג: יש לנו קייס שמהמיקרו אנחנו מנסים לגזור מקרו, שיש בו בעצם שני צירים.

אברהם בורג: הציר האחד, התנהלותה של המשטרה במקרים כאלה, הדבר הראשון זה שמירה על כבוד האדם במערכת הזאת, והדבר השני שהיא לא תירה לעצמה כדור ברגל, כמו שאמר חבר הכנסת חן או כמו שאמרה עורכת-הדין דליה חלק, שעצם הפרסום של פרטים מסוימים פוגע בתיק.

אברהם בורג: ערוץ אחד זה אנחנו והמשטרה.

אברהם בורג: הערוץ השני זה היחיד והתקשורת.

אברהם בורג: אמרת שנעשתה עבודת עריכה לא טובה.

אברהם בורג: האם אני יכול לצפות, בסופו של דיון, שכאשר קורה דבר כל כך דרמטי, כל כך זועק, כפי שהעלה חבר הכנסת חן, אותו גודל של קלקול שנעשה כלפי האדם היחיד כאן, יזכה לתיקון?

רמי טל: בוודאי, ועשינו זאת.

אברהם בורג: החומר לא הוגש לנו.

אברהם בורג: מדי פעם אני קורא עיתונות, ואני לא זוכר שהעיתונאי טל חזר בו מהידיעה.

רמי טל: מעבר לזה, קיימנו בירור פנימי, שאני לא אפרט, אבל הוסבר, לא רק לרונן טל ולעורך הספציפי, אלא לכל האנשים שמתעסקים בדברים האלה, הוסבר גם על-ידי עורך העיתון, גם על-ידי היועץ המשפטי של העיתון, שהדבר הזה הוא דוגמה לכתיבה לא טובה ולעריכה לא טובה.

רמי טל: אנחנו נעשה כל מאמץ שהדבר הזה לא יחזור על עצמו.

רשף חן: אני שומע עכשיו שהתקשורת הוזמנה להוצאת הגופה.

אתי לבני: אני רוצה לשאול את רמי טל, שהוא מייצג פה את העיתונות, מה מקובל ומה לא מקובל, מה בסדר ומה לא בסדר.

אתי לבני: האם המקום?

אתי לבני: הגיל?

אתי לבני: התיאור היה יותר מדי ספציפי?

רמי טל: הדבר העיקרי הוא שבכותרות לא מוזכרת המילה "חשד".

רמי טל: היה צריך להיות חשד בכותרת הראשית.

רמי טל: בואו לא נסתיר, עם כל הכבוד לסגן ניצב מכלוף, הרי ברור מאליו שהכתבים קיבלו את זה ממש מהפה.

רמי טל: מי שקורא את זה מבין שהם קיבלו תיאור מלא של השחזור, ויותר מזה, הם נוכחו בחלקים מסוימים.

אורי מכלוף: של החקירה?

אברהם בורג: למשל, בהוצאת הגופה.

רמי טל: ביללות הבת שאמרה: אוי ואבוי, רצחתי את אמא.

רמי טל: אין כאן כוונה רעה של המשטרה, אבל המשטרה היתה משוכנעת שזה תיק סגור, כי הבת היתה משוכנעת.

רמי טל: היה פה צירוף של נסיבות, שהבת באמת הכתה את האם, משכה אותה בסערות.

רמי טל: על זה אין ויכוח, ראו את זה עשרות אנשים, והבת חשבה בטעות שזה גרם לזה שאימה מתה.

רשף חן: לפחות לפי העיתון, היא לא חשבה כך ולא אמרה כך.

אורי מכלוף: אני לא אכנס לחומר החקירה, אבל הדברים שונים ממה שאתה אומר.

רמי טל: עשינו הכול ונמשיך לעשות הכול, כדי שדבר כזה לא יחזור על עצמו.

אברהם בורג: אני לא מקבל את העמדה שאתה מציג כאן, רמי טל.

אברהם בורג: הכותרת הזאת מידיעות אחרונות התפרסמה בעמ' 12 בגודל מסוים.

אברהם בורג: כך אדם קיבל את הבוקר.

אברהם בורג: התוצאה היתה בעמ' 17 בגודל יותר קטן.

אברהם בורג: לכלכת בגודל מסוים, תנקה באותו גודל.

אברהם בורג: ברוך השם שיש את "מעריב" שפרסמו את זה בגודל סביר.

רשף חן: זה ללא קשר לכך שהסקופ היה של "ידיעות אחרונות".

רשף חן: ..

אברהם בורג: קנאת סופרים תרבה חוכמה...

אברהם בורג: הדרישה היא שוועדת הכנסת, וזה יהיה חלק מהסיכום, שיופנה גם למועצת העיתונות ולכל העיתונים.

אברהם בורג: במקרה זה הפעם ידיעות, בפעם אחרת זה היה יכול להיות מישהו אחר.

אברהם בורג: לכלכת - תתקן, בגודל, במקום, בעוצמה.

אתי לבני: יש הנחיות לגבי זה.

אתי לבני: הנושא הזה כבר נידון הרבה פעמים.

דורית ואג: בקדנציה הקודמת תיקנו את איסור פרסום לשון הרע, של חבר הכנסת טומי לפיד, ושם, אם אני זוכרת טוב, נאמר שגודל ההכחשה צריך להיות כגודל הידיעה.

אברהם בורג: אנחנו לא יכולים לתלות על הגב של מרחב הנגב את התיק כולו.

אברהם בורג: אני מבקש שתהיה פנייה בשם הוועדה למפכ"ל המשטרה.

אברהם בורג: אנחנו מבקשים שיוצג לנו הנוהל, ובמידה והנוהל מאפשר את מה שאיתי דותן פרסם, כבר בפנייה יהיה היגד שמבקש נוהל מצמצם של מינימום פגיעה, מינימום חשיפה.

אברהם בורג: וכן, אנחנו מבקשים נוהל שאוסר את השתתפותה של התקשורת בכל שלב משלבי החקירה - תיק פתוח, תיק סגור.

אברהם בורג: אם כן, יש לנו שתי פניות: האחת, למועצת העיתונות על הנושא הזה - לדעת איך אוכפים את הנושא.

אברהם בורג: והשנייה, למשטרה.

אברהם בורג: ברגע שיתקבלו התשובות, נקיים את החלק השני של הישיבה, חבר הכנסת רשף חן, שיסכם את העניין.

אתי לבני: אני רואה כאן את העיתונות כצד בעייתי בעניין הזה.

אתי לבני: צריך קצת מקצוענות בתיאור.

אתי לבני: הם צריכים להשתמש במושגים הנכונים כאשר נותנים תיאור של ידיעה.

אתי לבני: לא "הרגה", אלא "חשודה".

אתי לבני: כל זה צריך להיות כתוב בנהלים של עיתונות, כי המילים עושות את ההבדל.

אברהם בורג: תודה רבה.

אברהם בורג: הישיבה נעולה.