ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 57, 2003-07-28 10:30

מיכאל איתן: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיכאל איתן: אתמול ראיין אותי עיתונאי ושאל אותי לגבי המועמדות של נציג הוועדה לאיתור היועץ המשפטי--

אתי לבני: רשום היום שאתה רואה את עצמך כמועמד הוועדה.

מיכאל איתן: --נוסף לכך צלצל אלי שר המשפטים ואמר לי שצריך להזדרז.

מיכאל איתן: הוא אמר שזה לא צריך להיות מהיום למחר, אבל ביקש שאני אאיץ את התהליך.

מיכאל איתן: כשהעיתונאי ראיין אותי, אמרתי שאם זה נציג ועדת החוקה, אני רואה את עצמי כמועמד, כי אני חושב שאוכל לייצג את הוועדה, במיוחד על רקע רגישויות נוכחיות שיש עכשיו.

מיכאל איתן: אני רוצה לספר לכם על מה התחלתי לחשוב הלילה.

מיכאל איתן: מה קרה עם הוועדה הזאת?

מיכאל איתן: הוועדה הזאת מוקמת על-פי החלטת ממשלה.

מיכאל איתן: הממשלה החליטה שנציג שייבחר על-ידי ועדת החוקה יהיה חבר בוועדה.

מיכאל איתן: זאת החלטה אנטי-קונסטיטוציונית.

מיכאל איתן: מדוע?

מיכאל איתן: נגיד שאני אהיה חבר בוועדה, ואני אהיה שותף לבחירה של יועץ משפטי, אני לא אוכל להעביר עליו ביקורת.

אופיר פינס-פז: זאת המלצה.

מיכאל איתן: אני שותף בתהליך של בחירת אדם, ואחר כך יגידו: מיכאל איתן, אתה מעביר עליו ביקורת; אתה המלצת עליו.

מיכאל איתן: זה ניגוד אינטרסים הכי גדול שיכול להיות בין הרשות המבצעת לרשות המחוקקת.

מיכאל איתן: הם צריכים לבחור יועץ משפטי לממשלה, מה פתאום שאנחנו נהיה שותפים לזה?

מיכאל איתן: אנחנו צריכים לברוח מזה כמו מאש.

מיכאל איתן: יש דבר עוד יותר גרוע - מי החליט על זה?

מיכאל איתן: לא הכנסת החליטה שהיא רוצה להיות שותפה לתהליך.

מיכאל איתן: הממשלה מחליטה, ואנחנו פתאום רצים אחרי החלטות ממשלה.

מיכאל איתן: זאת מלכודת.

מיכאל איתן: החלטתי שנקיים דיון על כל העניין הזה, ונתייעץ בינינו מה לעשות.

אתי לבני: מי הקים את ועדת החיפוש הזאת?

מיכאל איתן: הממשלה.

אתי לבני: לא היתה המלצה של ועדה?

מיכאל איתן: היתה ועדת שמגר.

אופיר פינס-פז: בעקבות הניסיון למנות את חבר הכנסת בר-און, לפני שהוא היה חבר כנסת, ליועץ משפטי לממשלה, הוא התפטר.

אופיר פינס-פז: אז החליטו שתהיה פרוצדורה, כי לא היה ברור באיזו פרוצדורה הוא נבחר.

אופיר פינס-פז: היה בר-און - חברון וכן הלאה.

אופיר פינס-פז: אז הציעו שתקום ועדה ציבורית בראשות שופט בית-משפט עליון לשעבר לאיתור מועמדים, והיא תמליץ.

טנה שפניץ: הם המליצו על כל הנושא של בחירת יועץ משפטי.

אופיר פינס-פז: ההכרעה בסוף היא הכרעת ממשלה.

אופיר פינס-פז: הממשלה יכולה לקבל את ההמלצות, לא לקבל את ההמלצות.

תמי סלע: אם היו עושים ועדה בלי נציגות של הכנסת, היו מתלוננים שאין נציגות.

מיכאל איתן: לא נכון.

מיכאל איתן: המחשבה התחילה על עצמי.

מיכאל איתן: אמרתי לעצמי: נגיד שיהיה ויכוח בוועדה, והקול שלך יכריע, ובקול שלך בחרו יועץ משפטי, או אפילו לא בקול שלי - אני הייתי בעמדת הרוב.

מיכאל איתן: חשבתי שאני אשב בוועדה, אני אלך להביא מועמד, הרי אני ארצה שיבוא מועמד שאני מאמין בו, אחרת בשביל מה לי לשבת שם, אז אני אהיה מאוד פעיל, אני אלך להביא מועמדים, ואני אביא מישהו שאני מאמין בו, והוא יהיה היועץ המשפטי.

מיכאל איתן: אחר כך, אני אשב פה, כיושב-ראש ועדת החוקה, ואני אצטרך לריב אתו ולהתווכח אתו.

מיכאל איתן: אנשים יגידו לי: תבוא בטענות לעצמך.

מיכאל איתן: אנחנו ועדה לעומתית, אנחנו צריכים לעמוד מול יועץ משפטי, בצד המאזן של התמונה, ואוי ואבוי אם ועדת החוקה והיועץ המשפטי יראו דברים עין בעין.

מיכאל איתן: לא צריך להיות דבר כזה.

אתי לבני: אני לא רואה בזה בעיה כל כך גדולה.

אתי לבני: בוועדה לבחירת שופטים אנחנו גם נמצאים.

מיכאל איתן: אנחנו לא מבקרים את המערכת המשפטית, לא ברמה של ביצוע של שופט על פסק-דין של שופט.

מיכאל איתן: זה לא דומה.

מיכאל איתן: כאן יש רשות מבצעת.

מיכאל איתן: היועץ המשפטי הוא חלק מהרשות המבצעת.

מיכאל איתן: נקיים על זה דיון.

אופיר פינס-פז: אני מציע שתרחיב את הדיון הזה קצת.

מיכאל איתן: דרך אגב, אני לא נגד הוועדה לאיתור, אני בעד ועדה לאיתור, אבל זה רק עניין של הרשות המבצעת.

מיכאל איתן: מה פתאום הממשלה קובעת לנו שנהיה שותפים לדבר כזה?

אופיר פינס-פז: ראיתי בשיח-הציבורי סביב הנושא הזה, ולדעתי זה יעלה בעוצמה, רעיון להפריד בין ראש התביעה הכללית לבין יועץ משפטי לממשלה.

מיכאל איתן: זה עלה פה, וזה עולה פה כל פעם.

מיכאל איתן: זה עלה ביום ראשון גם בנושא של החוקה.

אופיר פינס-פז: באותה הזדמנות שאנחנו כבר דנים על כל נושא היועץ המשפטי, אפשר לדון גם בעניין הזה.

אתי לבני: זה לא אותו דבר.

אתי לבני: זה דיון אחר.

אתי לבני: זה נושא אחר.

מיכאל איתן: זה נושא אחר, אבל זה קשור בהחלט.

מיכאל איתן: אני אקיים דיון גם על הפרדת התפקידים של היועץ המשפטי לממשלה.

מיכאל איתן: זה עלה אתמול בעוצמה רבה בדיון בהכנה לחוקה.

מיכאל איתן: הנושא השלישי הוא זכות השתיקה לאישי ציבור.

אופיר פינס-פז: לא הלכתי לדיון מהיר משום שאמרת שנדון בנושא הזה.

מיכאל איתן: רציתי להוריד את זה קצת מהאקטואליה המיידית.

מיכאל איתן: לדיון הזה צריך להזמין מישהו מהאקדמיה שיסביר מה ממדיה של הזכות הזאת, כי נדמה לי שיש נטייה בעולם לצמצם אותה.

אופיר פינס-פז: אני מציע שהמ.מ.מ יעשו לך עבודה, אבל עבודה רצינית.

מיכאל איתן: אני מבקש להזמין גם את נציב שירות המדינה, את היועץ המשפטי לממשלה.

אופיר פינס-פז: צריך להזמין סניגורים - לשכת עורכי-הדין וכמה סניגורים בולטים.

מיכאל איתן: למה אני צריך סניגורים?

אופיר פינס-פז: זאת אחת הזכויות העיקריות של נאשם.

אתי לבני: הסניגורים ידברו בשם הקליינטים שלהם.

אתי לבני: תזמין את יעקוב ויינרוד, למשל.

אתי לבני: תזמין את ליבאי, כשר משפטים לשעבר, זה יותר ממלכתי.

אופיר פינס-פז: ליבאי יכול לראות את שני הצדדים, הוא היה גם שר משפטים, ועכשיו הוא עורך-דין פרטי שמייצג לקוחות.

מיכאל איתן: צריך לשאול מראש אם אין כרגע מישהו שהוא מייצג אותו.

מיכאל איתן: אני לא מוכן שהוא יבוא לכאן, ייצג עמדה, ויגבה על זה שכר טרחה אחר כך.

אופיר פינס-פז: הוא לא יכול להתייחס לגופו של עניין?

מיכאל איתן: הוא עורך-דין של חבר הכנסת הרצוג, למשל, הוא לא יגבה שכר טרחה ספציפי על הישיבה, אבל יצא שחלק מהעבודה שהוא עושה, שהוא מראה שיש לו מהלכים.

אופיר פינס-פז: לפי מיטב ידיעתי, יצחק הרצוג לא שמר על זכות השתיקה לאורך רוב החקירות שעשו לו, גם במבקר המדינה וגם במשטרה.

מיכאל איתן: אצל מבקר המדינה הוא דיבר חופשי, ובמשטרה הוא שמר על זכות השתיקה.

מיכאל איתן: נקיים דיון בנושא הזה.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע אם זה הזמן המתאים להעלות את הנושא הבא, אבל זה ודאי הפורום הנכון והמתאים.

אופיר פינס-פז: יש לי השגה רבתי על הדרך שבה מתנהלים הדיונים בנוגע לחוקה.

אופיר פינס-פז: טוב שחבר הכנסת אליעזר כהן פה, כי מהבחינה הזאת הוא רלוונטי מאוד.

אופיר פינס-פז: למשל, העובדה שכל הדיונים מתקיימים בימי ראשון.

אופיר פינס-פז: מנטרלים באופן טוטלי אדם כמוני - בכל זאת אני חושב שיש לי מה להגיד גם בוועדה וגם בנושא - אני באופן קבוע לא מסוגל להיות פה ביום ראשון.

אליעזר כהן: זה יום מפלגה.

אופיר פינס-פז: זה לא משנה מה תביא לפה, אני לא יכול להגיע.

אופיר פינס-פז: ברגע שאתה עושה את כל הדיונים בימים האלה, אני מנוטרל באופן מוחלט מכל התהליך בוועדה, ואני מניח שעוד חברים כך.

עזמי בשארה: אני מנוטרל באופן חלקי.

אופיר פינס-פז: בסופו של דבר, זה לא יום כנסת.

אופיר פינס-פז: אם אתה עושה מדי פעם דיון ביום שהוא לא יום כנסת, זה בסדר, גם אני עשיתי.

אליעזר כהן: יש לי הערה מתקנת.

אליעזר כהן: קבענו את ימי ראשון בגלל העבודה בכנסת, אבל אנחנו יוצאים לפגרה, ובפגרה אפשר לשנות את זה.

אליעזר כהן: אני הולך לקראתך.

אופיר פינס-פז: גם אני כינסתי ועדת חוקה בימי ראשון, אבל על נושאים מזדמנים, בדרך כלל גם נושאים בשוליים, לא על נושאים ברומו של עולם.

אופיר פינס-פז: לנושאים שהם ברומו של עולם כינסתי את הוועדה בימי כנסת.

אופיר פינס-פז: מרגע והדברים נעשים כך, אנחנו מבקשים שבכל תחום, אחת מהישיבות המשמעותיות תתכנס בכל זאת ביום כנסת, כדי שכולנו נוכל להיות שותפים ולהעיר הערות.

מיכאל איתן: אני מוכן לעשות את זה ביום חמישי, אבל לא ביום כנסת.

אופיר פינס-פז: ביום חמישי, בתל-אביב.

אליעזר כהן: זאת הערה יפה מאוד, ובפגרה אנחנו יכולים לשנות את הימים.

מיכאל איתן: אני לא משנה כלום, אני מוסיף.

אליעזר כהן: אתה מנטרל אותו כל ימי ראשון, וזה חבל.

מיכאל איתן: אני מתייחס לעניין הזה בשיא הרצינות, ואני מתכוון להשלים את העבודה.

מיכאל איתן: אפילו אם אני אהיה לבד, אני אביא הצעה, ויצביעו עליה בסוף.

מיכאל איתן: יכול להיות שיהיו שתי הצעות או שלוש.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שההצבעות יהיו בימי כנסת.

מיכאל איתן: אני מניח שאם ההצבעה תהיה ביום ראשון, תמצא באותו יום ראשון כמה דקות לבוא להצבעה.

מיכאל איתן: חשוב לי לא להתנתק מכם.

מיכאל איתן: מאוד חשובה לי ההשתתפות, ועד היום היתה השתתפות מעל המשוער, ואם אפשר להגביר אותה אני רק בעד.

מיכאל איתן: אני אלך לקראת שאר חברי הוועדה.

אופיר פינס-פז: הנושא הזה עלה אצלנו בסיעה, היו גם אברום בורג ויולי תמיר, שהם חברי הוועדה, ואני מדבר גם בשמם, למרות שהם משתתפים בוועדה בימי ראשון יותר ממני.

אופיר פינס-פז: התחושה היא שהסיעה לא מצליחה להביא את תפיסות העולם שלה.

מיכאל איתן: עזמי בשארה אומנם לא דתי, אבל הוא יכול להעלות טענה שהוא לא מעלה.

עזמי בשארה: זה היום שאשתי לא עובדת.

עזמי בשארה: יום המנוחה שלי הוא לא שבת, הוא יום ראשון.

עזמי בשארה: אתם לא מבינים את זה.

עזמי בשארה: אמרתי את זה מלכתחילה.

עזמי בשארה: זה היום שהילדים שלי לא הולכים לגן ואשתי לא עובדת.

אליעזר כהן: בפירוש פספסנו בעניין הזה.

מיכאל איתן: המיוחד בישיבות של יום ראשון, שיש כאן שקט, באים לכאן אנשי אקדמיה, ואנחנו כאילו מתנתקים.

מיכאל איתן: אני יודע מה יש כאן בימי כנסת, לא יהיו דיונים כמו שיש בימי ראשון.

מיכאל איתן: זה יפגע באיכות הדיון.

מיכאל איתן: בימי הפגרה אני אוסיף דיונים, ואני אעשה את זה בשמחה רבה, על מנת שכולכם תוכלו להיות בעניינים, לפחות בכל פרק, כמו שאתה אומר.

אופיר פינס-פז: אני מקבל את מה שאתה אומר, ואני מציע לך בכל זאת עוד תוספת.

אופיר פינס-פז: אחת לחודש, אחת לארבע ישיבות, תדווח, כיושב-ראש הוועדה, למליאת הוועדה ביום כנסת על מה שהיה.

מיכאל איתן: גם זה מקובל.

עזמי בשארה: גמישות בנושא הזה היא טובה, אל תעשה מימי ראשון דת.

עזמי בשארה: לפעמים בימי כנסת מוקדם מאוד בבוקר, ב-08:00, יש שקט.

עזמי בשארה: רק ב-10:00 מתחיל הרעש.

מיכאל איתן: מי יבוא?

מיכאל איתן: אולי אפשר בימי שלישי.

מיכאל איתן: נשאיר את עניין ימי הכנסת לאחרי הפגרה.

אתי לבני: מיקי איתן, תגיד מילה על ועדת נאמן שאתמול מונתה.

מיכאל איתן: יעקב נאמן משתתף בדיונים שלנו באופן קבוע.

מיכאל איתן: הוא ביקש שנראה בוועדה שלו ועדה שתסייע לנו.

אופיר פינס-פז: מה הרכב הוועדה?

מיכאל איתן: שינו את ההרכב.

מיכאל איתן: אני יכול להגיד מהזיכרון.

מיכאל איתן: זה מופיע היום בעיתון "הארץ".

אתי לבני: מה התפקיד שלהם מולנו?

מיכאל איתן: הם צריכים להכין הצעות להשלמת חוקי-היסוד.

מיכאל איתן: כל הוועדה הזאת קמה כתוצאה מהבעייתיות בחוקי-היסוד.

מיכאל איתן: זה עוד זכר לקואליציה הקודמת.

דורית ואג: חברי הוועדה הם: חיים קורפו, אוריאל לין, אוריאל רייכמן, איל ארד, יפה זילברשץ ותמיר שאנן ומזכיר הממשלה.

מיכאל איתן: זאת ועדת ליכוד-שינוי.

מיכאל איתן: ב.

מיכאל איתן: הצעת חוק זכויות מבצעים ומשדרים (תיקון מס' 5), התשס"ג-‏2003

מיכאל איתן: אני עובר לדיון בהצעת חוק זכויות מבצעים ומשדרים (תיקון מס' 5), התשס"ג-2003.

מיכאל איתן: זו הצעת חוק שכבר נידונה בקריאה ראשונה.

תמי סלע: היא גם אושרה לקריאה שנייה ושלישית.

אופיר פינס-פז: בנוסח הזה?

תמי סלע: זה הנוסח שאושר.

מיכאל איתן: הצעת החוק לא עברה רציפות.

מיכאל איתן: אני אקרא את הצעת החוק.

מיכאל איתן: נשמע התייחסות.

מיכאל איתן: נעבור על הצעת החוק שוב.

מיכאל איתן: הצעת החוק לא ארוכה.

אופיר פינס-פז: תגידו מה הרציונאל של הצעת החוק.

אופיר פינס-פז: מה עומד מאחוריה?

טנה שפניץ: הצטרפנו לאמנת רומא, וחשבנו שיש צורך באישורים בחקיקה פנימית.

אופיר פינס-פז: מה הדבר המרכזי?

מיכאל איתן: סייגים שמאפשרים שידורי משנה של משדר ישראלי על-ידי בעלי רשיון לשידורי טלוויזיה בכבלים או בלוויין.

מיכאל איתן: אני קורא את זה מתוך דברי ההסבר, אבל אני זוכר שזה הרציו של הצעת החוק.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 1 להצעת חוק זכויות מבצעים ומשדרים (תיקון מס' 5), התשס"ג-2003, מתוך הצעות חוק - הממשלה 39)

עמית אשכנזי: הפרק של זכויות משדרים, בחוק זכויות מבצעים ומשדרים, מדבר על זכויות קניין רוחני של משדרים בשידורים שלהם.

עמית אשכנזי: על עולם השידורים, בעיקרון חלים שני סטים של דינים - חוק התקשורת (בזק ושידורים), שמדבר על איך מקבלים רשיון ומסדיר את החובות שחלים על בעל רשיון.

עמית אשכנזי: מנגד יש לנו חוק, שהוא ענף של דיני הקניין הרוחני, שמדבר על זכויות קניין רוחני של משדרים, וזה הפרק הזה בחוק זכויות מבצעים ומשדרים.

עמית אשכנזי: הסעיף, כפי שחוקק, ב-1996, למעשה קובע שורה של סייגים והזכות לשידור משנה.

עמית אשכנזי: שידור משנה של שידור, זה העברה על-ידי משדר אחר של שידור של משדר אחר.

עמית אשכנזי: כלומר, כמישהו פותח בממיר ערוץ 1, 2 או 10, מה שהוא רואה זה כבר שידור משנה, הוא לא קלט את זה מהאוויר בשידור המקורי.

עמית אשכנזי: התופעה שמישהו לוקח שידור של מישהו אחר ומעביר במערכת שלו, זה שידור משנה לפי חוק זכויות מבצעים ומשדרים.

עמית אשכנזי: הסייגים שקבועים היום, כפי שחוקקו במקור לאותה זכות של שידור משנה, למעשה כמעט מרוקנים אותה מתוכן.

עמית אשכנזי: כשבדקנו את ההתאמה אל מול המקור הבין-לאומי של הזכות לשידור משנה באמנת רומא, ראינו שהזכות כמעט נטולת סייגים, למעט סייגים שאנחנו מכירים מדיני הקניין הרוחני באופן כללי, כמו שימוש הוגן, מחקר ודברים מהסוג הזה.

עמית אשכנזי: מה שאנחנו עושים כאן, שלמעשה אנחנו מפחיתים את הסייגים הקיימים - נוסח הסעיף הקיים מופיע בדברי ההסבר - והמקום היחיד שבו אנחנו מותירים את הסייג על כנו זה מקום שחברות הכבלים והלוויין חייבות היום להעביר את השידורים של משדר אחר.

עמית אשכנזי: אלה הסעיפים בחוק הבזק.

נסים זאב: הם לא יכולים לשדר אותו דבר?

מיכאל איתן: אני אקרא מה המצב לפני תיקון החוק הזה, וננסה להבין אותו ביחד.

מיכאל איתן: קודם החוק אמר ש"למשדר תהיה הזכות שהמעשים המפורטים להלן לא ייעשו אלא בהסכמתו".

מיכאל איתן: מה המעשים?

מיכאל איתן: צריך לבקש את הסכמתו על מנת לעשות "שידור משנה המבוצע בדרך של העברה או הפצה קווית כדין".

תמי סלע: לכל שידור משנה הוא צריך לתת את הסכמתו.

תמי סלע: יש כמה סוגים של שידורי משנה, שמותר לעשות בלי הסכמתו.

מיכאל איתן: אם זה נעשה בדרך של העברה או הפצה קווית כדין, הוא לא צריך לתת את הסכמתו.

תמי סלע: זה דרך הכבלים.

מיכאל איתן: היה כתוב גם "שידור משנה המבוצע בדרך משולבת של הפצה קווית ואלחוטית, של שידורים שהמשדר חייב להעבירם מכוח זיכיון לפי חוק הבזק", גם אז לא חל הנושא של- - -

תמי סלע: הוא לא יכול למנוע את זה.

מיכאל איתן: החלופה השלישית - "שידור משנה בדרך אלחוטית, המבוצע בשל חובה המוטלת על המשדר לפי דין אחר".

מיכאל איתן: פסקאות (ב) ו-(ג) זה אותו דבר.

מיכאל איתן: במקום שאומרים לו שהחוק מחייב אותו לשדר, לא צריך את הסכמתו של המשדר, כי משדר המשנה חייב לבצע את זה לפי חוק.

מיכאל איתן: בשני המקרים האלה אומרים שהוא לא חייב לקבל הסכמה מהמשדר העיקרי.

מיכאל איתן: לעומת זאת, בפסקה (א), "שידור משנה המבוצע בדרך של העברה והפצה קווית כדין".

מיכאל איתן: כלומר, פסקה (א) פטרה את משדר המשנה, בכל מקרה שבו הוא מעביר או מפיץ שידורים של משדר ראשי, בלי לשאול אותו, ובלבד שהוא עשה את זה כדין.

מיכאל איתן: כלומר, זה לא פירטי.

מיכאל איתן: נגד פירטי יכולת לאכוף את החוק הזה, כי הוא עשה את זה שלא כדין.

נסים זאב: האם אני לוקח את השידור איכשהו ואני מעביר או שזה נשמע בקולו של משדר המשנה?

תמי סלע: בלי שום שינוי.

נסים זאב: אם התוכן עובר כפי שהוא על-ידי משדר משנה, אין בעיה.

מיכאל איתן: זה היה המצב.

מיכאל איתן: עכשיו אנחנו מתקנים.

אליעזר כהן: למה נדרש שינוי?

אתי לבני: בגלל האמנות.

עמית אשכנזי: בדקנו את עצמנו בהצטרפות לאמנה, וראינו שברציונאל של החקיקה אנחנו אומרים למי שיש לו רשיון שיווק, שאחת הזכויות שאנחנו מקנים לו מכוח הדין היא למנוע שארגון אחר יעשה שידורי משנה של השידור שלו, כי זה משהו שאפשר לסחור בו.

עמית אשכנזי: רוב התכנים בכבלים ובלוויין זה שידורי משנה, הם לא יוזמי השידור.

מיכאל איתן: אנחנו אומרים שלמשדר יש זכות, סעיף 4א1 בא להגן על הזכות של המשדר הראשי.

מיכאל איתן: החוק אמר "שהמעשים המפורטים להלן לא ייעשו אלא בהסכמתו".

מיכאל איתן: ואז הוא אמר בפסקה (5) אסור שיהיה שידור משנה - אני משדר, יש לי זכות שלא יהיה שידור משנה, אלא במקרים הבאים, ואז פסקה (5) קובעת באיזה מקרים מותר למשדר משנה להעביר שידורים, למרות שהמשדר הראשי לא מסכים.

מיכאל איתן: יש כאן שלוש חלופות.

מיכאל איתן: שתי חלופות אומרות שזה מכוח החוק.

מיכאל איתן: כאשר חוק כזה או אחר מחייב את משדר המשנה לשדר, הוא לא צריך לשאול את הסכמתו של המשדר הראשי, ואז לא חל הכלל שלמשדר הראשי קיימת זכות לשמור על הבלעדיות של השידורים שלו.

מיכאל איתן: זה ברור.

מיכאל איתן: גם היום, כשאנחנו מחליפים, בעיקרון אנחנו משאירים את אותו סעיף פטור, כי אנחנו אומרים: "שידור משנה של שידוריו, למעט שידור משנה שחובה להעבירו לפי הוראות סעיפים.

מיכאל איתן: ..

מיכאל איתן: לחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982".

מיכאל איתן: הבעיה המרכזית, וזה השינוי המהותי של מה שאנחנו עושים.

מיכאל איתן: קודם היה למשדר סעיף פטור בנוסף, לא רק במקרים שהחוק חייב אותו לשידור, היה סעיף פטור גורף מאוד שאמר שבכל שידור משנה, שמבוצע בדרך של העברה או הפצה קווית כדין, לא צריך לבקש אישור מהמשדר הראשי.

מיכאל איתן: זה היה כתוב קודם.

נסים זאב: עכשיו באים להגביל אותו.

מיכאל איתן: עכשיו אומרים לו שהפטור הזה לא יהיה יותר.

מיכאל איתן: מוחקים את זה.

מיכאל איתן: שלא תחשבו שלא היה על זה ויכוח.

מיכאל איתן: החוק הזה נמצא פה עכשיו אחרי קריאה ראשונה, בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל איתן: יש פגם בדיון שאין לנו הנציג של אלה שטענו שהם נדפקים.

תמי סלע: יש פה את המועצה לשידורי כבלים.

תמי סלע: אבל לא היו כל כך טענות, כי בפועל, גם היום, בכללים של המועצה לשידורי לוויין וכבלים, יש כלל שאומר שאסור להם להעביר ולשדר שידורים בלי שהם מקבלים הסכמה.

מיכאל איתן: היו הערות.

מיכאל איתן: יכול להיות שהשקטנו אותן קצת.

תמי סלע: ההערות נגעו לסמכות שר המשפטים להטיל צווים, אבל לא לסעיף הזה.

תמי סלע: מבחינת הכללים, שחלים היום על הכבלים והלוויין, יש כלל שמחייב אותם לקבל הסכמה אם הם מעבירים שידורים, כלל 48.

מאיה גרסון: זה מתייחס רק לשידורים זרים.

מיכאל איתן: כתוב כאן "חוק זה לא יחול על ביצוע מחוץ לישראל".

תמי סלע: קודם צריך לחדד לגבי סעיף 1.

עמית אשכנזי: אלמלא סעיף קטן (א), יכול להיות שלא היינו נוגעים בסעיף, כי סעיפים קטנים (ב) ו-(ג) מדברים על הטלת חובה.

עמית אשכנזי: אבל מאחר שאנחנו כבר מורידים העברה או הפצה קווית - מה זה "העברה או הפצה קווית כדין"?

עמית אשכנזי: גם אם אני מקבל רשיון, למשל, להחזיק טלפון סלולרי ביד, אפשר לטעון שזו הפצה אלחוטית כדין, כי בוודאי זה על-פי דין - זה ביטוי רחב מאוד ועמום, שלא רצינו שיישאר בחוק בהקשר הזה, ולכן אנחנו מפנים אחד לאחד למקום שבאמת בעלי הרשיונות לכבלים וללוויין, שהיום הם גופים חזקים, חייבים להעביר על-פי דין, ואז פוטרים אותם מהחובה לבקש אישור מהמשדר המקורי.

עמית אשכנזי: יכול גם להיות שיבוא יום ויגידו: ערוץ 1 ו-2 כל כך אטרקטיביים, שעכשיו אנחנו פוטרים גם את הדבר הזה, כלומר, כבר לא נטיל עליהם חובה, אלא להפך, הם יצטרכו לשלם למשדר המקורי תמורת הזכות.

עמית אשכנזי: אבל כרגע אנחנו נצמדים לחובה, כפי שהיא מוטלת בחוק הרגולטיבי הרלבנטי.

מיכאל איתן: באמנה.

עמית אשכנזי: באמנה זה לא חל ישירות, מאחר שכרגע האמנה לא חלה על שידורים שנעשים בישראל.

עמית אשכנזי: אבל הסייגים היו יכולים להיות רלבנטיים אם היינו רוצים להרחיב את זה על שידורים שנעשו מחוץ-לארץ, כפי שעשינו.

תמי סלע: החובות שהסעיף מפנה אליהן בחוק הבזק אלה חובות לגבי שידורים ישראליים.

אתי לבני: האם נגרם נזק?

אתי לבני: האם אנחנו גורעים משהו מהמצב דהיום?

עמית אשכנזי: מי שעושה היום שידורי משנה בארץ אלה הכבלים והלוויין, הם עושים שידור משנה.

עמית אשכנזי: כשאנחנו מקצצים את הסייגים לזכות שידור משנה, בהכרח זה אומר שהכבלים והלוויין עכשיו כפופים לזכות קניינית של מישהו אחר.

עמית אשכנזי: את שואלת מי נפגע מבחינת חוק זכויות משדרים – כבלים ולוויין, הזכויות, שהיו יכולות להיות להם להשתמש באופן חופשי בשידורים של אחרים, מתקצצות.

עמית אשכנזי: כפי שתמי סלע אמרה, בצדק, ויושבים כאן נציגי מועצת הכבלים והלוויין, במציאות אין דבר כזה, מבחינת חוק התקשורת, שמשדר משנה עושה מה שהוא רוצה באופן מוחלט.

עמית אשכנזי: ממילא הם יודעים היטב שחלות עליהם חובות, הם לא מעבירים שידורי משנה בלי לקבל אישור של המשדר הראשי או לקבל הסכמה או לקבל איזו ידיעה, או כל דרך אחרת שמקובלת על מועצת הכבלים והלוויין, וביחס למשדרים הישראליים זה בכלל לא בוויכוח.

נסים זאב: זה לא משנה את המצב הקיים בפועל.

אופיר פינס-פז: מועצת הכבלים והלוויין בעד הצעת החוק הזאת?

דפנה בר-צורי: כן.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להבין מה עניין הסמכת שר המשפטים.

מיכאל איתן: אני קודם אקרא את הסעיף.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 2 להצעת חוק זכויות מבצעים ומשדרים (תיקון מס' 5), התשס"ג-2003, מתוך הצעות חוק - הממשלה 39) בסעיף 13 המקורי כתוב: "(א) חוק זה לא יחול על ביצוע מחוץ לישראל".

תמי סלע: "ביצוע" כולל גם שידור.

מיכאל איתן: זה אומר שאם אדם מפר את זכויות מבצעים ומשדרים, וההפרה נעשתה מחוץ לגבולות מדינת ישראל- - -

עמית אשכנזי: לא, כחוק קניין רוחני זה חוק טריטוריאלי.

עמית אשכנזי: אם אתה מבצע זר או משדר זר, בעיקרון אתה חי לפי הדינים של המדינה שמהם אתה בא, ואתה לא מוכר בארץ.

מיכאל איתן: זה פועל לשני הכיוונים בהיפוך.

עמית אשכנזי: זה מטבע הדברים, כי החוק שלנו תמיד טריטוריאלי.

עמית אשכנזי: עכשיו הצטרפנו לאמנה, ויש תוספת שהאמנה תיתן.

מיכאל איתן: ניקח שני מצבים: מצב אחד שאדם ביצע והשתמש בזכויות של מבצע, והשידור נעשה במקום אחר בעולם, ואין אמנה, ממילא בחוק הזה אי-אפשר היה להשתמש, כי החוק הזה טריטוריאלי, הוא נוגע למדינת ישראל.

מיכאל איתן: לעומת זאת, אם בישראל מישהו השתמש בזכות מבצעים של החיפושיות, אז בעל זכויות הביצוע של החיפושיות היה בא לישראל, והיה יכול לתבוע בישראל בגין הפרת זכויות מבצעים.

עמית אשכנזי: גם לא.

עמית אשכנזי: זה תלוי אם הביצוע המקורי מקיים זיקה למדינת אמנה.

מיכאל איתן: אני מדבר בלי אמנה.

עמית אשכנזי: אם החיפושיות היו באות לארץ, ומישהו היה מקליט אותם ב"בוטלג", החוק חל על ישראל, אבל אם, לצורך העניין, מישהו הקליט "בוטלג" של החיפושיות בלונדון והביא את הקסטה הזאת לארץ, עד שלא הצטרפנו לאמנה, הקסטה הזאת חוקית בארץ, ואין דרך למנוע אותה מכוח החוק הזה, אולי יש דרכים אחרות.

מיכאל איתן: רק אם השעתוק נעשה בארץ, החוק חל.

עמית אשכנזי: אחרי שהצטרפנו לאמנה.

עמית אשכנזי: לפני האמנה החוק הזה לא חל.

מיכאל איתן: כשכתוב כאן "חוק זה לא יחול על ביצוע מחוץ לישראל" – גם על שכפול בלתי-חוקי של קלטות של אומנים ישראליים שנעשה בחוץ-לארץ, אי-אפשר היה לתבוע על-פי החוק הזה.

עמית אשכנזי: על-פי החוק שם.

עמית אשכנזי: הם לא היו יכולים לתבוע, כי היו אומרים להם: אתם מישראל, ישראל לא מוגנת אצלנו.

מיכאל איתן: אדם עשה את זה, והאמן הישראלי מגיש תביעה נגד חברת תקליטים, שיש לה סוכנות פה בארץ - מה אז?

עמית אשכנזי: הזיקה של החוק הזה היא לפי מקום הביצוע, לא לפי האזרחות.

מיכאל איתן: לדוגמה, מישהו משכפל קלטות של להקת כוורת, הוא עושה את זה בחוץ-לארץ, החוק חל או לא חל אם אנחנו לא באמנה?

עמית אשכנזי: להקת כוורת מופיעה לצורך העניין בעירק, שהיא לא חברה ברוב האמנות, והקסטה מתגלגלת לארץ- - -

מיכאל איתן: אני מדבר על אותה חברה שעשתה את הקסטה בעירק, יש לה סוכנות בישראל, היא פועלת בישראל ומוכרת בישראל את הקסטה הזאת.

עמית אשכנזי: החוק הוא טריטוריאלי, אם זה נעשה במדינה אחרת זה לא יחול.

מיכאל איתן: בחוק לפני האמנה היה כתוב: "חוק זה לא יחול על ביצוע מחוץ לישראל", ואני ממשיך לסעיף קטן (ב) "על אף האמור בסעיף קטן (א), רשאי שר המשפטים להורות בצו כי הוראות חוק זה, כולן או מקצתן, יחולו על ביצועים שבוצעו מחוץ לישראל, אם הדבר נקבע באמנה בין-לאומית שישראל צד לה".

מיכאל איתן: זה היה בחוק הקודם.

מיכאל איתן: במקום זה אתם רוצים להוסיף שני דברים: האחד - "רשאי שר המשפטים להורות בצו", שזה יהיה באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

עמית אשכנזי: זה מה שנקבע בדיון כאן.

עמית אשכנזי: לא צריך הרבה הסברים, כולם מבינים את זה.

אופיר פינס-פז: אלא אם כן זה מיותר.

אופיר פינס-פז: אני לא בעד להכביד סתם על הוועדה.

מיכאל איתן: זה לא מכביד על הוועדה.

מיכאל איתן: זה נראה לי יותר חשוב מלאשר עבירת קנס במקום משפט על חתולים, שאין להם שם של הבעלים שלהם, בנס-ציונה, וזה מה שאנחנו עושים היום.

מיכאל איתן: מה השינוי השני שאנחנו מבקשים?

עמית אשכנזי: כפי שאמרת, סעיף 13(ב) זה סעיף מאוד חזק, כי הוא נותן לשר המשפטים אפשרות להרחיב תחולת זכויות במשפט הפרטי.

עמית אשכנזי: לא מדובר פה על דברים של המדינה, כלפי אזרחים במדינה, ולכן בהחלט זה דבר שצריך לעשות בזהירות.

עמית אשכנזי: סעיף ההסמכה המקורי אמר שהוא יהיה רשאי להרחיב את תחולת הוראות הצו גם על זכאים במדינות זרות.

אופיר פינס-פז: תן דוגמה מה קורה אחרי שנאשר את הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

אופיר פינס-פז: האם בא שר המשפטים לוועדת החוקה?

עמית אשכנזי: שר המשפטים, כבר היום, לפי החוק הקיים, הוציא צו, כי הצטרפנו לאמנה בדצמבר.

עמית אשכנזי: מה שאנחנו נותנים לו פה זו אפשרות להרחיב את היקף הזכויות שהוא מוציא לפי הצו.

עמית אשכנזי: הניסוח היום אומר: יחולו על ביצועים שבוצעו מחוץ לישראל אם הדבר נקבע באמנה בין-לאומית שישראל צד לה, והפירוש הוא, כפי שנקבע באותן הוראות האמנה.

עמית אשכנזי: האפשרות שאנחנו מציעים להרחיב היא, שהוא יוכל לקבוע שזה חל על ביצועים מעבר לנדרש דווקנית באותה אמנה.

אתי לבני: לא הבנתי.

מיכאל איתן: נגיד שבאמנה יש הסכמה שבכל ביצוע יהיו מוגנים כלי הקשה בלבד, ולישראל יש עניין גם לגבי כלי הנשיפה, והיא מסכימה עם מדינה שלישית או שלשר המשפטים יש רעיון שהוא רוצה שזה יהיה מעוגן גם על כלי נשיפה, הוא יכול להרחיב את האמנה גם על כלי נשיפה.

אופיר פינס-פז: שר המשפטים בעניין הזה הוא שליח של ממשלה.

אופיר פינס-פז: מי השר הייעודי?

אופיר פינס-פז: האם זה שר התקשורת?

עמית אשכנזי: בהקשר הזה שר המשפטים.

אופיר פינס-פז: הרי בסוף הוא צריך להתייעץ במה שהוא עושה.

אופיר פינס-פז: מי הגורם הביצועי בממשלה?

מיכאל איתן: זה שר המשפטים.

אופיר פינס-פז: שר מהשפטים מבין בכלי נשיפה?

מיכאל איתן: הוא מבין בזכויות.

מיכאל איתן: הוא עוסק בפטנטים, סמני מסחר, זכויות מבצעים.

טנה שפניץ: בקטע שמדובר בזכויות, נוצרה פה סיטואציה שיכול להיות ששר המשפטים ירצה להשוות בין גורמים שונים, בין הלוויין לבין כבלים וכיוצא בזה.

טנה שפניץ: אנחנו אומרים שגם אם זה לא מתחייב ממש מהאמנה שתינתן האפשרות לגבי זכויות של זרים.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, שזה שר התקשורת.

טנה שפניץ: שר התקשורת אחראי.

טנה שפניץ: אנחנו לא עושים שום דבר בלי להתייעץ עם שר התקשורת.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שיהיה כתוב בחוק "בהתייעצות עם שר התקשורת".

טנה שפניץ: יש פה שר התרבות, שר החינוך, שר התקשורת, שר האוצר.

אופיר פינס-פז: תכתבו "השר הרלבנטי".

מיכאל איתן: למה?

אופיר פינס-פז: זאת סמכות מרחיקת לכת.

אופיר פינס-פז: אני חושב שצריך לעשות את זה בהתייעצות עם הגורם הממשלתי הרלבנטי.

טנה שפניץ: למה אתה רוצה לסדר לנו את הממשלה בפנים?

טנה שפניץ: אנחנו צריכים להביא הצעת חוק סבירה, שהיא על אחריות שר המשפטים, לגבי האמנה, לגבי זכויות כלפי העולם בחוץ, וזה מה שאנחנו עושים.

טנה שפניץ: חזקה עלינו שאנחנו מתייעצים עם כל מי שנוגע בעניין.

אופיר פינס-פז: אני מבקש הסתייגות.

טנה שפניץ: אל תעשה הסתייגות, כבר מספיק התעכבנו עם העניין.

אופיר פינס-פז: טנה שפניץ, את נורא פדנטית, אני לא אומר את זה חלילה בביקורת.

אופיר פינס-פז: אבל מותר לנו גם להשפיע ולשנות בשוליים.

מיכאל איתן: מותר לנו גם לא בשוליים.

אופיר פינס-פז: אני אומר בעדינות.

אופיר פינס-פז: מותר לנו לחשוב אחרת.

אופיר פינס-פז: אתם מייצגים בעניין הזה את הממשלה, אבל גם את משרד המשפטים.

טנה שפניץ: אין ויכוח על זה, אבל אנחנו מדברים לגופו של עניין.

מיכאל איתן: איבדתי קצת את הקשר עם הדברים על רקע חילופי הדברים כאן.

מיכאל איתן: אנחנו מדברים על כך שכל הזכויות על-פי האמנה כבר מעוגנות עוד לפני שהוספנו את הסיפה- - -

תמי סלע: אם הוציאו צו.

מיכאל איתן: סמכות להוציא צווים, על-פי האמנה, זה כבר נעשה.

מיכאל איתן: עכשיו אנחנו מדברים על צו הרחבה, מעבר למה שכתוב באמנה, ישראל מתקשרת עם מדינה מסוימת- - -

עמית אשכנזי: היא לא מתקשרת.

עמית אשכנזי: זה באופן חד-צדדי.

מיכאל איתן: כתוב כאן: "וכן על ביצועים שבוצעו במדינה", ויש כאן שני תנאים, "שהיא צד לאמנה בין-לאומית", והתנאי השני "בנושא זכויות המוגנות על-פי חוק זה".

מיכאל איתן: אלה שני התנאים המצטברים על מנת שאפשר יהיה לעשות את ההרחבה.

מיכאל איתן: מה שקורה כאן ששר המשפטים יכול להפעיל את זה חד-צדדית רק עלינו.

מיכאל איתן: הוא מפעיל את זה רק עלינו.

מיכאל איתן: אין כאן מצב של הדדיות.

מיכאל איתן: שר המשפטים מחליט פנימה שזה יחול גם עלינו, ללא שום התחייבות של מישהו אחר מולנו.

מיכאל איתן: אז אנחנו אומרים שזה יהיה באישור ועדת החוקה של הכנסת.

מיכאל איתן: אופיר פינס, התשובה לשאלה שלך היא כזאת: ברגע ששר המשפטים יפעיל את סמכותו על-פי החוק, הוא יצטרך לבוא לוועדת החוקה, ואז אופיר פינס ישאל אותו אם הוא התייעץ עם שר החינוך, אם הוא התייעץ עם שר התקשורת, מה עמדת שר התקשורת.

אופיר פינס-פז: אני רואה את זה קצת אחרת.

אופיר פינס-פז: הייתי מעדיף חובת התייעצות בממשלה, ופוטר אותם מלבוא לוועדת חוקה בעניינים האלה, בגלל סדר-יומה העמוס של הוועדה.

עמית אשכנזי: יש חובת התייעצות.

עמית אשכנזי: לפי הנחיית יועץ, יש כאן חובת התייעצות.

אופיר פינס-פז: יש חוקים שיש בהם חובת התייעצות, ויש חוקים שאין בהם חובת התייעצות, לפעמים זה כתוב בחוק הראשי ולפעמים זה לא כתוב.

אופיר פינס-פז: אם בין כך ובין כך הוא מתייעץ, מה אכפת לי שזה יהיה בלי ועדת חוקה?

מיכאל איתן: זה לא עניין ברומו של עולם.

מיכאל איתן: אני אחזור שוב על ההסתייגות, ומה שיוחלט, יוחלט.

אופיר פינס-פז: תשאיר את זה בגדר הסתייגות.

תמי סלע: צריך להצביע.

מיכאל איתן: צריך להצביע, אולי זה יהפוך ללשון הוועדה.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לכפות את זה, שאם זה לא יעבור, לא תמשוך את החוק.

מיכאל איתן: הוא רוצה הסתייגות לדיבור.

אופיר פינס-פז: לא.

אופיר פינס-פז: אבל אני לא רוצה לכפות באופן מקרי.

מיכאל איתן: אתה לא כופה.

מיכאל איתן: אני בדעה אחרת, אבל לא אכפת לי להפסיד בהצבעה.

מיכאל איתן: זו הדמוקרטיה.

מיכאל איתן: צריך להחליט.

מיכאל איתן: מה שיהיה, יהיה.

מיכאל איתן: אני רוצה לחזור על הצעת החוק, שיהיה מובן לכולם על מה אנחנו מצביעים.

מיכאל איתן: ישראל נכנסת לאמנה כלפי כל העולם, ומה שמחייב את העולם, מחייב גם אותנו, ואנחנו מתאימים את החוק, והחוק יחול.

מיכאל איתן: אנחנו נותנים סמכות לשר המשפטים, במדינות שישראל צד לאמנה יחד אתן, כשהוא רוצה להרחיב את התחולה של החוק הזה על זכויות של מבצעים שהם לא חלק מהאמנה.

מיכאל איתן: נגיד שהאמנה מגינה על זכויות מסוימות, ויש עוד זכויות שעליהן האמנה לא מגינה, אבל כתובות בחוק שלנו, ושר המשפטים אומר שהוא רוצה להחיל גם את אותן הזכויות שלא כתובות באמנה, אבל הן חלק מהחוק עצמו, הוא מטיל צו.

מיכאל איתן: אומר אופיר פינס שהוא רוצה להגיש הסתייגות, שהוא לא יוכל להטיל את הצו הזה בלי להתייעץ עם שרים אחרים.

אופיר פינס-פז: שרים רלבנטיים אחרים.

מיכאל איתן: נגיד שיש פה אספקט של הפסד כספי.

אופיר פינס-פז: גם שר החוץ, כשיש בעיה ביחסי ישראל-אוזבקיסטן, למשל.

אליעזר כהן: זאת סמכות גורפת לשר המשפטים.

מיכאל איתן: היא סמכות גורפת, אבל שר המשפטים הוא חלק מהממשלה.

מיכאל איתן: הרי לכל דבר יש נגיעה.

מיכאל איתן: פתאום מישהו יגיד שזה קשור באיזו צורה לפיצוחים, כי כשאנשים יושבים מול הטלוויזיה, הם מפצחים.

מיכאל איתן: אולי יפצחו יותר ויפצחו פחות, כשהם רואים אמן כזה או אמן אחר.

מיכאל איתן: הצו הזה הוא לא אוטומטי, בגלל זה הוספנו שהוא צריך לבוא לוועדת החוקה, וועדת החוקה צריכה לתת אישור.

מיכאל איתן: אם ועדת החוקה תראה שאחד השרים כובל, או שאנחנו שואלים אותו אם הוא התייעץ, ורואים שהוא לא התייעץ, לא נאשר לו את הצו.

מיכאל איתן: זו בקרה מספיקה.

מיכאל איתן: לא צריך לחייב אותו גם בהתייעצות.

מיכאל איתן: אלה עניינים של הממשלה, שהממשלה תדאג לעניינים שלה.

מיכאל איתן: הבקרה שלנו, כגוף פרלמנטרי, נשארת במאה אחוז פה בשולחן, ותמיד אפשר לשאול שאלות.

מיכאל איתן: זה לא הרה גורל.

מיכאל איתן: מה שכל אחד חושב, הוא יצביע.

מיכאל איתן: מי בעד ההסתייגות של אופיר פינס?

מיכאל איתן: מי נגד ההסתייגות?

מיכאל איתן: בעד – ההסתייגות – 2 נגד – 3 ההסתייגות של חבר הכנסת פינס-פז לא התקבלה ותעבור למליאה.

מיכאל איתן: ההסתייגות נפלה.

מיכאל איתן: תנמק אותה במליאה.

מיכאל איתן: מי בעד העברת הצעת החוק לאישור בקריאה שנייה ושלישית?

מיכאל איתן: מי נגד?

מיכאל איתן: הצבעה בעד הצעת החוק – פה אחד אושר להעביר לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק זכויות מבצעים ומשדרים (תיקון מס' 5), התשס"ג-2003.

מיכאל איתן: הצעת החוק אושרה.

אתי לבני: תן לי דוגמה מה הזכות הנוספת שיכולה לבוא בחוק, מעבר לאמנה?

עמית אשכנזי: האמנה מדברת על שידור משנה אלחוטי, בארץ יש לנו שני שחקנים שעושים שידור משנה, אחד מהם עושה שידור משנה קווי.

עמית אשכנזי: במידה ובגלל ההחלה של הצו ייווצר בין השחקנים בארץ אי-שוויון, דהיינו, הכבלים והלוויין, נרצה ששר המשפטים יפעיל את הזכות גם כלפי משדר המשנה הקווי מעבר לנדרש באמנה.

טנה שפניץ: אם זה יתעורר.

עמית אשכנזי: עד היום זה לא התעורר, והאמנה בתוקף כבר חצי שנה.

מיכאל איתן: הוא יכול להגיד ש"יס" מרוויחה בשוק יתרון על-פני הקווים.

עמית אשכנזי: הפוך.

מיכאל איתן: הכבלים מרוויחים, כי עליהם לא חלים התשלומים, ואז "יס" צריכה לשלם עבור הזכויות, ואילו הכבלים לא משלמים, אז הם מרוויחים יותר, וכתוצאה מזה הם מרוויחים שוק על חשבון "יס".

עמית אשכנזי: למרות העובדה שחוק הבזק מחייב אותם לשלם.

מיכאל איתן: הטענה של "יס" תהיה שאנחנו שנינו משדרים את אותה יצירה, ואנחנו צריכים לגבות תשלום מקהל הלקוחות.

מיכאל איתן: מאחר ש"יס" צריכה לשלם למבצעים, היא צריכה לגבות יותר, ההוצאות שלה יותר גדולות, ואילו הקווי פטור.

מיכאל איתן: יבוא שר המשפטים ויגיד שעל מנת לשמור את התחרות בשוק הוא רוצה שהם יפעלו בצורה שווה, והוא יחייב גם את הקווי לשלם.

מיכאל איתן: תודה רבה.