ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 46, 2003-07-07 10:00

מיכאל איתן: בוקר טוב.

מיכאל איתן: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיכאל איתן: סיגל קוגוט, תציגי את הצעת החוק.

סיגל קוגוט: המטרה העיקרית של הצעת החוק היא לעשות חקיקה פנימית של המדינה, שתתאזן ותעמוד בסטנדרטים בין-לאומיים, שמדינת ישראל התחייבה בהסכם, שהיא עתידה להצטרף לפרוטוקול מדריד.

סיגל קוגוט: כבר התחייבנו שנצטרף לפרוטוקול הזה, ועל מנת שנעמוד באותם סטנדרטים, אנחנו צריכים לעשות חקיקה פנימית שתיכנס לתוקף רק אחרי שנצטרף, כמובן.

סיגל קוגוט: אחרי שבדקנו את ההצעה ראינו שכל מה שמוצע פה זה הקלות לאזרח, גם לתושבים מחוץ-לארץ שרוצים לעשות עסקים בישראל.

מיכאל איתן: מזל שבמדריד חשבו על אזרחי ישראל.

סיגל קוגוט: אתה תמיד מתלונן שהביורוקרטיה הורגת את האזרחים, עכשיו יש הצעה שכל כולה נועדה להקלה.

מיכאל איתן: במקום שהיוזמה תבוא מהמחוקק או ממשרד המשפטים, היוזמה באה ממדריד.

טנה שפניץ: היוזמה בא ממשרד המשפטים, שהחליט להצטרף לפרוטוקול, שמאפשר הסדר בין-לאומי.

סיגל קוגוט: זה הסדר שמקל על רישום סימני מסחר, בצורה שתחול בכל המדינות, הוא מקל על ההסדרים שיש היום, שהם מכבידים מדי.

ניסן סלומינסקי: אפשר להביא דוגמה לסימנים?

סיגל קוגוט: מיד הם יסבירו.

סיגל קוגוט: יש פה גם תיקונים, שעם ההפעלה של החוק, עם השנים, וזו פקודה מנדטורית מ-1940, נדרשו.

סיגל קוגוט: אין לנו הרבה הערות.

סיגל קוגוט: כמובן נעבור סעיף-סעיף.

סיגל קוגוט: על אף שהצעת החוק ארוכה מאוד, אין לנו הרבה הערות.

מיכאל איתן: אם עברת על הצעת חוק ארוכה ולא מצאת את הבעיות, סימן שלא עברת כהלכה.

סיגל קוגוט: נראה לי שעברנו כהלכה.

סיגל קוגוט: מצאנו כמה בעיות, אבל הן לא בעיות כבדות.

טנה שפניץ: לקחנו על עצמנו כבר מזמן את המחויבות להצטרף לפרוטוקול.

טנה שפניץ: הנושא מאוד מקצועי-טכני, עד כדי כך שאנשים מכל העולם מוזמנים ל-WIPO, שזה ארגון הקניין הרוחני הבין-לאומי, כדי ללמוד אותו.

טנה שפניץ: אני רוצה להדגיש שחשוב לנו להעביר את זה במועד קרוב, ולכן הצטמצמנו רק לתיקונים שנדרשים עקב אימוץ הפרוטוקול.

טנה שפניץ: לא הלכנו לכל מיני תיקונים אחרים שאולי צריך.

טנה שפניץ: בגלל דחיפות העניין החלטנו שלא נתרחב.

טנה שפניץ: יש תיקונים שנדרשים, כמו שמעבירים משבע שנים לעשר שנים, ויש תיקונים שהם יותר בעקיפין, בגלל התהליך שצריך לאמץ.

טנה שפניץ: אני רוצה להציג את הנוכחים: אפשר לקדם בברכה את ד"ר מאיר נעם, שהוא רשם הפטנטים החדש שלנו, שהתמנה לפני שבוע.

טנה שפניץ: הוא גם עורך-דין, הוא גם ד"ר לכימיה.

טנה שפניץ: יש לו הרבה כשירויות שנדרשות.

טנה שפניץ: אנחנו כבר עושים לו הצגה בכנסת של הנושא, ואנחנו מקווים שהוא יצליח.

טנה שפניץ: נמצאים אתנו הווארד פולינר ממשרדנו וגברת שירלי אבנר, שהם הקדישו לזה המון שעות.

טנה שפניץ: גברת שירלי אבנר וגברת אירינה ויריסקובה היו בז'נבה על חשבונן, כי הם ראו את החשיבות של ההטמעה וההסברה של זה.

טנה שפניץ: נמצאת אתנו גם ענת לוי מלשכת רשם הפטנטים.

טנה שפניץ: מכיוון שהנושא מאוד מקצועי, ישר אני מעבירה את רשות הדיבור לאנשים שמכירים את החומר.

מיכאל איתן: לפני כן אני רוצה לדעת אם יש מישהו מהנוכחים שיש לו טענות נגד הצעת החוק הזאת?

מיכאל איתן: איך זה יכול להיות שאין טענות?

דורית ואג: הזמנו את איגוד לשכות המסחר, והם אמרו שאין להם עניין לבוא.

מיכאל איתן: אין מישהו שידבר נגד.

סיגל קוגוט: אנחנו נסביר לך סעיף-סעיף, יש לנו גם הערות על כמה סעיפים, אבל בסך-הכול ההצעה היא בסדר, לא צריך סתם לדבר נגד על כל דבר.

מיכאל איתן: תסבירו לנו מה זה הפרוטוקול.

שירלי אבנר: הפרוטוקול מאפשר לרשום סימן מסחר בכמה מדינות בו-זמנית.

שירלי אבנר: הוא היה תיקון להסכם מדריד.

סיגל קוגוט: את יכולה להסביר לחבר הכנסת סלומינסקי מה זה בדיוק סימן מסחר.

שירלי אבנר: סימן מסחר זה מעין כינוי שניתן למוצר.

שירלי אבנר: זה מלווה במוניטין.

שירלי אבנר: רואים פה, למשל, את ה-"LAVAZZA", שזה סימן מסחר של מוצרי קפה.

שירלי אבנר: "נביעות" זה סימן מסחר של מים מינרליים.

שירלי אבנר: "פריגת" זה גם סימן מסחר.

ניסן סלומינסקי: זה לא מסמן את המקום, אלא רק את החפץ עצמו?

שירלי אבנר: זה לא מסמן את המקום.

ניסן סלומינסקי: היינו אתמול בגוש-קטיף, אז יש לנו סיוט מהרישום של האזור.

מיכאל איתן: יש חובות, שמופיעות בכל מיני מקומות, לרשום נתונים מסוימים על מוצר.

מיכאל איתן: אם זו תרופה, זה בא מחוקים שנוגעים לבריאות.

מיכאל איתן: אם זה צרכנות, זה בא מחוקי צרכנות.

מיכאל איתן: כאן מדובר כרגע על התחום הפרטי.

מיכאל איתן: אדם רוצה להגן על משהו שהוא יצר, שהוא עשה, או עסק או מוצר, והוא נותן לו שם.

מיכאל איתן: הוא רוצה להגן על השם המסחרי.

אברהם בורג: מי יגנוב לו את זה?

מיכאל איתן: יגנוב לו את זה מתחרה מסחרי, שרוצה להרוויח על חשבון המוניטין שלו.

ניסן סלומינסקי: תייצר משהו, תקרא לזה "קוקה-קולה", וקוקה-קולה תגיש תביעה נגדך.

ניסן סלומינסקי: זה עניין של רשם הפטנטים, שאתה חייב לרשום כפטנט.

סיגל קוגוט: פה זה הצורה של התווית שבחרת.

מיכאל איתן: אתה שואל מתי סימן המסחר מקבל את ההגנה המשפטית?

מיכאל איתן: האם צריך לרשום אותו או שיש הגנה שבאה בכלל בלי רישום.

מיכאל איתן: למיטב זכרוני, יש הגנה שמתחילה עוד לפני הרישום.

מיכאל איתן: אני זוכר שהיה פעם משפט על השם "מלך הפלאפל", את זה אני זוכר מסימני מסחר.

מיכאל איתן: לאחד היה עסק בשם "מלך הפלאפל", ובא מישהו ורצה לעשות עסק באותו שם, והוא תבע אותו ואמר לו ש"מלך הפלאפל" זה השלט שלו, זה העסק שלו, זה הוא.

מיכאל איתן: נדמה לי, שהכירו, במקרה הזה, באיזו זכות.

הווארד פולינר: המטרה של הסימן ותפקידו הם לזהות את הטובין של עסק אחר ולהבחין בטובין שלו מול המתחרים שלו.

הווארד פולינר: בסימן שלו מגולם המוניטין שלו, לטוב או לרע.

הווארד פולינר: לפעמים יש כאלה עם מוניטין שלילי, ויש אחרים עם מוניטין חיובי.

הווארד פולינר: כל אחד בוחר לעצמו את הסימן שהוא רוצה, כדי לזהות את הטובין שלו.

הווארד פולינר: האם סימן הוא כשיר לרישום, זה קשור למה שנקרא "אופי מבחין".

הווארד פולינר: כל עוד שיש סימן, אפשר להשתמש בו כדי להבחין בין הטובין של X מול הטובין של Y, ויש לו אופי מבחין.

הווארד פולינר: אם אין לו אופי מבחין, הוא לא כשיר לרישום.

הווארד פולינר: איך אנחנו יודעים אם יש אופי מבחין או אין אופי מבחין?

הווארד פולינר: בדרך כלל אנחנו משווים את הסימן המבוקש לסימנים שכבר קיימים בשוק.

הווארד פולינר: אם LAVAZZA זה הסימן המבוקש, ויש כבר סימן שנקרא LAPAZZA, יכול להיות שזה קרוב מדי, וזה ייצור בלבול אצל הצרכנים.

ניסן סלומינסקי: משווים רק למה שנרשם אצלכם, לא למה שיש בשוק.

הווארד פולינר: יש מילים שמתארות את הטובין, ואסור לרשום אותן כסימני מסחר, משום שיש מילים שצריכות להיות פתוחות לציבור להשתמש בהן כדי לתאר את הטובין.

מיכאל איתן: יש גם מצבים הפוכים – סימן מסחר שהופך להיות לשם כללי, כמו פריג'ידר.

הווארד פולינר: נכון.

הווארד פולינר: גם פינג-פונג.

הווארד פולינר: יש סימנים שאינם רשומים בארץ, אבל הם מפורסמים בחוץ-לארץ.

הווארד פולינר: לפי אמנת פריז הם צריכים לקבל הגנה בארץ מול תחרות בלתי-הוגנת.

הווארד פולינר: למשל, רולס-רויס זה מותג די מפורסם בכל העולם, וגם מפורסם בארץ, על אף שזה לא רשום בארץ.

הווארד פולינר: זה לא רשום בארץ, כיוון שצריך לרשום את הסימן ביחס לטובין שאתה משתמש בהם באותה מדינה, באותו אזור.

הווארד פולינר: אין סוכנויות של רולס-רויס בארץ, לפחות בינתיים, אז זה לא רשום פה.

הווארד פולינר: אבל אם מישהו ירצה לייצר מכוניות בארץ, וירצה להשתמש בשם רולס-רויס, הוא לא יוכל להשתמש בשם הזה.

מיכאל איתן: אם הוא ירצה לייצר בירה ולקרוא לה רולס-רויס?

הווארד פולינר: היקף המונופול הנובע מסימן מסחר רשום או לא רשום הוא בדרך כלל הסימן ביחס לטובין, שבהם משתמשים בסימן.

הווארד פולינר: כאשר יש סימן, כמו APPLE בנוגע למחשבים, ויש גם לתקליטים, יש APPLE RECORDS, בוחנים את הסימן ביחס לטובין שאתה משתמש בהם, ולא מעבר לזה.

הווארד פולינר: כאשר מדובר על סימן מפורסם כמו רולס-רויס, יש משהו בפקודת סימני מסחר, שזה מתקרב למושג של דילול, ודילול מוניטין הוא כאשר אתה משתמש ברולס-רויס ביחס לטובין שאינם קשורים לטובין של רולס-רויס, ובמקרים מסוימים בעל הסימן המפורסם יכול למנוע ממישהו אחר להשתמש בסימן שלו ביחס לטובין שאינם קשורים.

מיכאל איתן: אני אביא דוגמה.

מיכאל איתן: אם מישהו פותח דיסקוטק שנקרא רולס-רויס, קרוב לוודאי שלא ימנעו ממנו לעשות זאת, אבל אם מישהו פותח מפעל לצמיגים, יכול להיות שכן ימנעו.

הווארד פולינר: קירוב תחומים גם משפיע על העניין.

הווארד פולינר: אנחנו מכירים את "טבע" של התרופות, שזה רשום בארץ, ויש עוד טבע, לסנדלים, שזה די דומה, שזה גם רשום בארץ.

הווארד פולינר: כיוון שאין קשר ביניהם, ראו לנכון לרשום את שניהם.

הווארד פולינר: המילה טבע היא לא המצאה של חברה, היא מילה קיימת בשפה.

הווארד פולינר: אילו זו היתה מילה שהחברה המציאה, כמו קודאק למשל, אין סיבה שמישהו אחר יוכל להשתמש בשם הזה לגבי כל דבר אחר.

אברהם בורג: יש מילה כמו XEROX, שהיא גם פועל וגם מותג.

מיכאל איתן: היה בזמנו: גזוז, תסס.

הווארד פולינר: לפעמים סימן מסחר שפעם היה מיועד לדבר שייצרתי הופך להיות חלק מהלשון היומיומית, וזה בדיוק מה שקרה עם פינג-פונג, ואולי עם XEROX, עם פריג'ידר ועם ג'יפ.

מיכאל איתן: האם יש הגנה ללא רישום של סימני מסחר?

הווארד פולינר: יש מוניטין, שלא רשומים.

הווארד פולינר: מרגע שאני מתחיל להשתמש בסימן, אני מייצר לעצמי מוניטין.

הווארד פולינר: החוק מכיר במוניטין כקניין, לפי חוק עוולות מסחריות, מה שנקרא שם "גניבת עין".

הווארד פולינר: אסור לי לבנות על המוניטין של מישהו אחר, אפילו אם הוא לא רשום.

מיכאל איתן: זה באמת התקדים של מלך הפלאפל.

טנה שפניץ: בעוולות מסחריות יש עוולה שנקראת "גזל מוניטין".

מיכאל איתן: מה היתרון של האדם שרושם?

הווארד פולינר: אם הוא לא רשום, הוא צריך להוכיח בבית-משפט שיש לו מוניטין כדי לתבוע צד שלישי.

הווארד פולינר: אם הוא רשום, הוא לא צריך להוכיח שיש לו מוניטין, הוא צריך להוכיח שיש לו הרישום.

הווארד פולינר: יתרון נוסף שיש בסימן רשום, שעל סמך סימן רשום אפשר להגיש כתב אישום על פירטיות.

אברהם בורג: אם זה רשום, אפשר להגיש תלונה פלילית ולפתוח הליך, ואם זה לא רשום זה נשאר רק אזרחי.

הווארד פולינר: נכון.

הווארד פולינר: תפקיד הרישום הוא גם להודיע לכל העולם שמישהו טוען לזכויות על סימן מסוים.

הווארד פולינר: המרשם פתוח לעיון הציבור.

טנה שפניץ: והוא נמצא על האינטרנט.

מיכאל איתן: הגענו לפרוטוקול מדריד.

שירלי אבנר: ההגנה היא קודם כול הגנה טריטוריאלית.

שירלי אבנר: בכל מדינה צריך להגיש בקשה נפרדת, ולבצע הליך נפרד, כדי לרשום את אותו סימן מסחר.

מיכאל איתן: מתי היתה הועידה שאישרה את זה?

שירלי אבנר: הסכם מדריד היה ב-1889.

שירלי אבנר: פרוטוקול מדריד בא לתקן כמה אי-התאמות למשפט של מדינות מסוימות, כמו אנגליה.

מיכאל איתן: ב-1889 היה המפגש הבין-לאומי הראשון של מדינות שישבו והחליטו להגן על סימני מסחר?

שירלי אבנר: לא על סימני מסחר, אלא לאפשר רישום אחיד של סימני מסחר במה מדינות, לאפשר הגשת בקשה אחת לרשום סימני מסחר בכמה מדינות.

מיכאל איתן: מתי התחילו לרשום סימני מסחר?

מיכאל איתן: כמה שנים המוסד הזה מוכר במשפט המודרני?

הווארד פולינר: 100-150 שנים.

הווארד פולינר: זה התחיל בלי מרשם.

מיכאל איתן: שיתוף הפעולה הבין-לאומי הראשון היה ב-1889.

שירלי אבנר: קצת אחרי, עד שהמדינות יישמו את זה, עד שהן נכנסו לעניינים.

אברהם בורג: מה היתה המסגרת הבין-לאומית כאשר נכנסו לדבר כזה?

הווארד פולינר: אחרי המהפכה התעשייתית, כשהעולם התחיל להתפתח, היה סחר בין המדינות.

הווארד פולינר: אנחנו רואים את התהליך עד היום, תהליך של הרמוניה, כדי להקל על סחר בין-לאומי.

שירלי אבנר: זה התאים יותר למשפט של מדינות הקונטיננט.

שירלי אבנר: התכנסו שוב וב-1989 יצא פרוטוקול מדריד.

שירלי אבנר: פרוטוקול מדריד בא לעגן ולסדר אי-סדרים ואי-התאמות מסוימות שמצאו בהסכם, ולכן הוא טוב יותר גם מבחינתנו.

שירלי אבנר: הוא גמיש יותר, הוא מאפשר פרוצדורה גמישה יותר, ולמדינות יש, בפרוטוקול הזה, יותר שיקול דעת כשהן באות לבחון את סימן המסחר אם הוא כשיר לרישום.

שירלי אבנר: עם הגשת הבקשה לא רושמים אוטומטית את סימן המסחר, צריך לבדוק אם הוא עומד במספר קריטריונים.

שירלי אבנר: אנחנו התחייבנו כאמור להצטרף לפרוטוקול מדריד בהסכם האסוציאציה עם האיגוד.

מיכאל איתן: האם יש קשר בין הוועידה הזאת לתהליך הגלובליזציה?

מיכאל איתן: האם המותגים האלה הופכים להיות מותגים בין-לאומיים כדי להילחם בזיופים, או שזה לא קשור?

שירלי אבנר: יש ארגון בין-לאומי, ארגון הקניין הרוחני הבין-לאומי, שהוא מארגן את כל הפעילות של קניין רוחני, בין היתר גם את סימני המסחר, מכאן גם כן באה, פחות או יותר, היוזמה לעשות הרמוניזציה של המשפט של מדינות, לאפשר רישום טוב יותר ונוח יותר.

מיכאל איתן: ארגון הקניין הרוחני מטפל גם בזכויות היוצרים, בזכויות המבצעים, בסימני מסחר, בפטנטים.

מיכאל איתן: ובמה עוד?

טנה שפניץ: למה אתה קורא מטפל?

מיכאל איתן: הוא אחראי, למשל, לארגון ההאחדה של סימני המסחר; הוא אחראי לקביעת נורמות של אכיפה בכל המדינות החברות.

שירלי אבנר: הוא לא מתערב באכיפה במדינות.

טנה שפניץ: גלובליזציה בקניין הרוחני בכלל באה על-ידי הסכם, הסכם הסחר הבין-לאומי, "הטריפס", שאישרנו פה בוועדה, בשנת 2000, כשהצטרפנו.

טנה שפניץ: אז קיבלנו על עצמנו להתיישר לפיו, אבל זה לא האחדה טוטלית.

טנה שפניץ: אתה צריך להראות שיש לך הוראה מסוימת או סידור אחר, או שאנחנו מגינים על דבר כזה.

מיכאל איתן: יש בבסיס מאפיינים משותפים.

טנה שפניץ: דורשים ממך מינימום שיהיה לך, וזאת הגלובליזציה בגדול.

אברהם בורג: איפה אנחנו מבלפים?

טנה שפניץ: אין כל כך טעם לבילוף.

טנה שפניץ: מובן שכשיש מרווחים, אנחנו מנסים להגן על האינטרסים שלנו.

אברהם בורג: את יכולה להביא דוגמה לקונפליקט?

טנה שפניץ: ברשיונות כפייה ודברים מהסוג הזה היה לנו יותר נוח לתת פירוש כזה או פירוש אחר.

טנה שפניץ: בזמנו, בשנת 2000, היתה לנו רשימה של 20 דברים, ובדקנו מה אנחנו מתאימים ומה לא.

טנה שפניץ: בגדול, אנחנו משתדלים להתאים את עצמנו.

טנה שפניץ: ה-WTO שונה, כי יש לו גם מנגנון אכיפה.

טנה שפניץ: זאת אומרת, לוקחים אותך לבית-דין בין-לאומי.

טנה שפניץ: אתה קורא לפעמים על סכסוכים בין אירופה לארצות-הברית, ושם מתנהלים דיונים בנושאים האלה.

טנה שפניץ: לבית-הדין הזה יש גם שיניים.

טנה שפניץ: ארגון הקניין הרוחני מתאפיין בהסכמים בין-לאומיים כמעט בכל תחום.

טנה שפניץ: אנחנו כל הזמן הולכים על קצות אצבעות בדברים האלה, כי המרווחים קטנים.

טנה שפניץ: ישבנו פה בזמנו על נושא אחר, על הנושא הפלילי, ואמרו לך, מיקי איתן, שזה לא הולך לפי אמנת ברן, וזה לא לפי פריז וכן הלאה.

טנה שפניץ: כאן יש עניין יותר טכני, שלא גורם לנו בעיות.

טנה שפניץ: יש נושאים יותר קריטיים, שיותר קשה לנו לאמץ, ושם יש יותר בעיות, ואנחנו חוקרים ובודקים מה אנחנו צריכים לעשות.

טנה שפניץ: הארגון הבין-לאומי, ה-WIPO, הוא מיוחד לקניין רוחני.

טנה שפניץ: ה-WTO הוא כללי.

מיכאל איתן: מה הנושאים?

מיכאל איתן: סימני מסחר, פטנטים, זכויות יוצרים, זכויות מבצעים.

טנה שפניץ: מדגמים.

הווארד פולינר: זה קשור לעיצוב תעשייתי.

הווארד פולינר: יש גם סודות מסחריים.

טנה שפניץ: יש גם זכויות מטפחים.

טנה שפניץ: זה קשור לפטנטים של הצמחים.

אברהם בורג: למה לא קיים אצלנו רישום של כל מה שרשום אצלך בתור פטנט, מותג, מול כל מה שעומד אצלם?

הווארד פולינר: כל העניין של קניין רוחני הוא טריטוריאלי.

הווארד פולינר: הארגון הוא בחסות האו"ם.

הווארד פולינר: זה לא ארגון שמייצר דברים לעצמו.

הווארד פולינר: יש בו ועדות שמתעסקות בסימני מסחר, בזכויות יוצרים וכן הלאה.

הווארד פולינר: זה בעצם חלק מתהליך הגלובליזציה.

הווארד פולינר: תהליך הגלובליזציה בקניין הרוחני התחיל במאה ה-19.

הווארד פולינר: בארגון WIPO, הארגון העולמי להגנה על קניין רוחני, שהוא מחלקה של האו"ם ונמצא בג'נבה, כל מדינה יכולה להעלות הצעות, עיקר ההצעות שמתקבלות הן מהאיחוד האירופי ומארצות-הברית.

הווארד פולינר: כל יתר המדינות יכולות להוסיף דברים או להוריד דברים, ואז מתגבש קונצנזוס עולמי.

הווארד פולינר: הקונצנזוס העולמי מושפע מרצון הארצות המובילות בתחומים מסוימים.

מיכאל איתן: זה דומה קצת למוסד התקינה, הסטנדרטיזציה.

הווארד פולינר: במידה מסוימת כן, אבל ההבדל הגדול כאן, שבקניין רוחני מייצרים זכויות קנייניות, ובתקנים כל אחד צריך להתאים את המוצר שלו לתקן מסוים, שיהיו בטיחותיים.

מיכאל איתן: מבחינת התפיסה.

מיכאל איתן: קובעים תקן בין-לאומי.

מיכאל איתן: אתה לא חייב, אתה יכול לייצר גם מחוץ לתקן, אבל זה לא כדאי לך.

מיכאל איתן: אתה יכול לבוא ולהציע תקן, אתה יכול להיות שותף לעיבוד תקן, אבל ברגע שנקבע תקן, זה מינימום מסוים, מכנה משותף כללי.

מיכאל איתן: בתוך התקן אתה יכול לייצר כל מיני מוצרים.

הווארד פולינר: מה זה המינימום?

הווארד פולינר: זה המונופול המינימלי שנדרש.

הווארד פולינר: אם אתה רוצה לתת לאנשים עוד יותר זכויות מונופוליות, אתה יכול לעשות זאת.

הווארד פולינר: יכול להיות שזה פוגע בך ביחס לסחר עם מדינות אחרות.

הווארד פולינר: יש את ה-WIPO – WORLD INTELLCTUAL PUBLIC ORGANISION – הוא בחסות האו"ם.

הווארד פולינר: ויש גם את ארגון הסחר העולמי, שזה ארגון שלא קשור לאו"ם.

הווארד פולינר: לפי הסכם "GAT", שזה במסגרת ארגון הסחר העולמי, כל המדינות מפחיתות את התעריף, הן רוצות להקל על יבוא ויצוא של מוצרים בין המדינות.

הווארד פולינר: פעם היו מסים על יבוא ויצוא, וכל מדינה שמצטרפת לארגון הסחר העולמי לוקחת על עצמה להפחית את התעריפים שלה.

הווארד פולינר: במסגרת הסכמי הסחר יש את הסכם ה"טריפס", שמתייחס לקניין רוחני.

הווארד פולינר: אם מדינה מסוימת לא עונה לדרישות של הסכם ה"טריפס", מותר לה לעשות את זה, אבל יכול להיות שכתוצאה מכך היא תפסיד את ההטבות שהיא קיבלה מבחינת הסחר.

טנה שפניץ: היום חברות בארגון מעל 50 מדינות, זאת אומרת, שאין לך כל כך ברירה, אלא להצטרף למדינות האלה.

טנה שפניץ: פה זה יותר טכני, אבל באמנות הגדולות היום, כמעט אין לך ברירה אלא להצטרף, אחרת אתה לא מקבל את כל ההטבות המסחריות.

מיכאל איתן: אחת הביקורות שיש כלפי התהליך של הגלובליזציה, שמאחוריו עומדים אינטרסים מסחריים גדולים, שמניעים את הממשלות, ומשעבדים בדרך הזאת.

מיכאל איתן: מה שאמרת עכשיו זו הביקורת על תהליך הגלובליזציה.

מיכאל איתן: מדינות העולם השלישי, מדינות בינוניות, מדינות קטנות, כבר אין להן הרבה מה להגיד.

מיכאל איתן: הן מגיעות למצב שהן צריכות להצטרף.

מיכאל איתן: מי שעומד מאחורי התליכים הם אלה שמעוניינים בקידום הסחר של עצמם בראש ובראשונה.

מיכאל איתן: יוצא שרותמים את כל הקהילה הבין-לאומית דרך מכניזם כזה לאינטרסים שעומדים מאחורי ארצות-הברית ובריטניה.

מיכאל איתן: עושים זאת בשם הקדמה, אבל מאחורי ארצות-הברית ובריטניה עומדות חברות מסחריות שרוצות לעשות כסף.

אברהם בורג: הטיעון שלך נכון, אבל הוא עובד קצת אחרת.

אברהם בורג: אחת הדרכים, יגיד לך הרשם, שבהן נמדדת עוצמה כלכלית של מדינה זה מספר רישומי הפטנטים פר שנה במדינה.

אברהם בורג: אחד השטחים שבהם ארצות-הברית מכה את יפן כבר הרבה מאוד שנים זה במספר רישום הפטנטים.

אברהם בורג: קח מדינה רווית פטנטים בתור מדד, ולעומתה מדינת עולם שלישי, שתיהן מצטרפות כאילו כשוות, רק שאחת רושמת עשרה מותגים, ואחת רושמת 5,000.

אברהם בורג: במנגנון, כפי שאתה מתאר, אתה מנציח את האי-איזון.

מיכאל איתן: לא רק זה.

מיכאל איתן: מה שאני מנסה להגיד זה משהו אחר.

מיכאל איתן: למשל, מי שידחוף את עצם הרתימה של הקהילייה הבין-לאומית תהיה ממשלת ארצות-הברית, כי היא מייצגת את האינטרסים המסחריים, תחת השם של גלובליזציה.

אברהם בורג: היא אומרת לך שאין לך הגנה אם אתה לא מצטרף.

טנה שפניץ: פה יש ממש הקלה טכנית.

מיכאל איתן: אנחנו לא מדברים על הפרט.

מיכאל איתן: ההתייחסות היא יותר על לתחושה ששיגרת לנו, של חוסר אונים, שאין ברירה וצריך להצטרף.

מיכאל איתן: גם אם יהיה כתוב כאן דבר שלא מוצא חן בעינינו, אנחנו צריכים לקבל אותו, כי אלה כללי המשחק כרגע.

מיכאל איתן: אנחנו מנסים לבדוק מי עומד מאחורי כל הדברים האלה.

מיכאל איתן: באינטרנט ראיתי בצורה די בולטת, שארצות-הברית היתה מעצמת האינטרנט, והיא נהנית מקידום של כל הדברים האלה, והיא גם זאת שדוחפת וקובעת את הסטנדרטים, ומנסה לדחוף כמה שהיא יכולה יותר, כדי לפתוח את השוק כלכלית – היא מוכרת יותר מחשבים, היא מוכרת יותר תוכנות.

טנה שפניץ: ה-WIPO, הארגון הבין-לאומי של הזכויות, הוא מאוד בכיוון של בעלי הזכויות.

טנה שפניץ: אבל אם אתה זוכר, כשאנחנו באים עם הצעות החוק, חלק מהן נקבעות על-ידי הארגונים האלה שחותרים לעוד ועוד מונפוליזציה, כשלנו זה לא תמיד נראה.

טנה שפניץ: ולפעמים אנחנו חוטפים פה ביקורת היסטרית, משום שאלה ארגונים, כמו שהווארד פולינר אומר, הם מייצרים זכויות.

טנה שפניץ: זכות בקניין רוחני אתה מייצר על הנייר, להבדיל מזה שקם בבוקר וצריך למסור דין-וחשבון שעשה, למשל, בורג.

טנה שפניץ: לכן אנחנו מנסים כל פעם לבחון ולראות איפה אנחנו משאירים פתוח.

שירלי אבנר: התיקון שאנחנו מביאים הוא מאוד פרוצדורלי, הוא מקנה למעשה, למי שיש לו סימן מסחר, אפשרות לרשום את סימן המסחר בכמה מדינות, שזה אמור להקל עליו.

שירלי אבנר: במקום להגיש בכל מדינה ומדינה בקשה נפרדת, עם הפרוצדורה הנלווית לכך, הוא יכול עכשיו, בהתבסס על סימן המסחר שלו, ועל הבקשה שהוא הגיש בארץ המוצא שלו, להגיש בקשה בין-לאומית לרשום את סימן המסחר בכמה מדינות.

שירלי אבנר: הפרוטוקול לא קובע זכויות חדשות, הוא מנגנון פרוצדורלי גרידא, הוא מאפשר למדינות להמשיך ולהפעיל את שיקול הדעת, להמשיך ולבחון אם סימן המסחר המבוקש, האם הרישום המבוקש, כשיר למעשה, לפי ההוראות באותן מדינות.

טנה שפניץ: זה לא בא במקום מנגנון אכיפה שלנו.

סיגל קוגוט: כאן זה לא פוגע בצורה שתיארת, זה רק עוזר לאדם.

סיגל קוגוט: במקום ללכת לפי הדין הפנימי של כל מדינה, להגיש עשר בקשות, בכל מקום בפרוצדורה אחרת, לפי הפרוצדורה של אותה מדינה, אתה מגיש דרך הרשם שלך לשם.

סיגל קוגוט: עדיין זה ייבדק באופן מהותי, אבל בצד הפרוצדורלי אתה לא צריך לרוץ ולהגיש הרבה בקשות שונות.

רחל פשר-אייקנאר: זה עוזר לאזרח הקטן להתמודד מול חברות ענקיות.

סיגל קוגוט: לחברה גדולה יש עורכי דין בכל מדינה, ואין לה בעיה, אבל גם אדם שלא יכול להרשות לעצמו מנגנון כזה, יבוא לרשם שלנו, יגיש בקשה, יבקש שהיא תהיה בין-לאומית.

סיגל קוגוט: היא תשוגר, וייכתב בה באיזה מדינות אותו אדם רוצה להירשם.

סיגל קוגוט: יהיה לו יותר קל לעשות את זה.

סיגל קוגוט: זה לא מתאים למגמה המבהילה שתוארה כאן.

מאיר נעם: בתור אדם שעבד בפרטי ורשם בכל העולם, זו הקלה טכנית עצומה.

מאיר נעם: בעל חברה מתחיל לעשות מונטין לעצמו, ואומר לי: תרשום אותי ב-20 מדינות.

מאיר נעם: אני משגע אותו כל רגע.

מאיר נעם: זה עולה המון כסף.

מאיר נעם: דבר מקביל היה לנו עד לפני כמה שנים בפטנטים, ויש היום גם בקשת פטנט בין-לאומי.

מאיר נעם: זה קצת שונה שם, אבל זה הפך להיות להיט.

מאיר נעם: המון אזרחים ישראלים מגישים היום בקשות פטנט בין-לאומיות.

מאיר נעם: היו חששות בהתחלה, אבל זה כמו זיקוקים, אדם, בבקשה אחת בין-לאומית, נופל על הרבה מדינות.

מיכאל איתן: אני אקרא את הצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 1 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: יגידו "השר" במקום להגיד כל פעם "שר המשפטים".

סיגל קוגוט: (קורא סעיף 2 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: כתוב פה מה יתנהל בפנקס לרישום סימני מסחר, ומה הפרטים שיירשמו.

סיגל קוגוט: ובמקום "ד1'" ייכתב כאן "ח1'".

מיכאל איתן: מה זה סימן ב' פרק ח1'?

סיגל קוגוט: זה הפרק שמוסיפים.

סיגל קוגוט: מיד נקרא אותו.

סיגל קוגוט: זה פרק חדש על כל הבקשות הבין-לאומיות.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 3 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: (קורא סעיף 4 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: פה יש שיפור גם בדין הישראלי.

סיגל קוגוט: פעם, כשרשמת סימן, היית צריך להגיש בקשה נפרדת אם היית רוצה לעשות כמה סוגים.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 5 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: (קורא סעיף 6 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: הכניסו מוסד חדש ששמו "דיון מחדש".

סיגל קוגוט: זה לא בדיוק מושג חדש, זה כתיבה בחוק של פרקטיקה קיימת.

סיגל קוגוט: רק לידיעה, קוראים לזה למעשה "עיון נוסף".

מיכאל איתן: למה צריך את זה?

סיגל קוגוט: זה בעצם כמו ערר.

סיגל קוגוט: מה שקורה היום, שמי שבוחן את הבקשה אלה בוחנים בשלב הראשוני, שהם לא מוזכרים בחוק, הם מוזכרים בתקנות מסוימות של סימני מסחר.

סיגל קוגוט: הפקודה הישנה לא מגדירה מה זה בוחן.

סיגל קוגוט: אם הם אומרים "לא", רוצים שפעם אחת הרשם יבחן את זה אישית.

מיכאל איתן: למה צריך את זה?

מיכאל איתן: יש פה עוד ביורוקרטיה.

רחל פשר-אייקנאר: אתה שולל מהאזרח את האפשרות לעמוד בפני הרשם?

מיכאל איתן: נגיד שהוגשה בקשה והיא נדחתה, או שהעמידו לה תנאים, ועשו את זה הבוחנים.

מיכאל איתן: נפגעתי, ואני כותב לרשם מכתב שההחלטה שלהם שגויה, ואני מבקש שיסתכל עוד פעם, והוא מסתכל, גם בלי שכתוב כאן בחוק.

מיכאל איתן: למה צריך את זה בחוק?

סיגל קוגוט: אז הביורוקרטיה לא מפריעה לך.

מיכאל איתן: אני לא צריך את זה בחוק.

מיכאל איתן: זה נראה לי שטותי לגמרי.

מיכאל איתן: לאדם היה ערעור לבית-המשפט על החלטת הרשם, די.

מיכאל איתן: עכשיו יהיה לי פה עוד פורום ועוד זכות.

מיכאל איתן: בשביל מה כל זה?

מיכאל איתן: אנחנו סתם מוסיפים ביורוקרטיה ומנגנון, ועוד פעם עורכי דין, ויהיה לו דיון, והוא ישלם כפול, כי הוא צריך לייצג אותו בדיון מחדש.

מיכאל איתן: יש דיון נוסף, יש דיון מחדש, ויש ערעור, ויש ערעור ברשות וערעור שלא ברשות, והנה קם עוד מוסד.

סיגל קוגוט: זה יכול אחר כך לחסוך ערעור לבית-משפט.

מיכאל איתן: זה לא יחסוך שום דבר.

מיכאל איתן: מי שרוצה לערער, יערער.

טנה שפניץ: מה ששירלי אבנר אומרת, שהיום זה קיים בתקנות.

טנה שפניץ: צריך לדעת שההליך הזה עכשיו הוא הליך עם לוחות זמנים די נוקשים, שצריך להיות ברור כל שלב מתי הוא יסתיים.

טנה שפניץ: בתוך 18 חודשים, למשל, אם אתה לא מודיע, זה נחשב רישום אוטומטי וכיוצא בזה.

טנה שפניץ: בהליכים למיניהם חשובות קצובות הזמנים, כדי שהם יהיו ברורים לכולם.

מיכאל איתן: זה אפילו נגד מינהל תקין.

מיכאל איתן: יש יחידה ששמה "רשם סימני מסחר ופטנטים".

מיכאל איתן: הוא ראש היחידה, יש לו מעמד בחוק, יש לו עובדים.

מיכאל איתן: אתם רוצים שערעור על העובדים שלו יהפוך להיות משהו ממוסד בחקיקה?

מיכאל איתן: למה?

מיכאל איתן: הוא בעל הבית שלהם, אפשר תמיד לפנות אליו מתוקף סמכותו הטבעית, והוא יגיד להם: רבותי, כאן טעיתם, אני מבקש לתקן את זה.

מאיר נעם: זה קיים גם בסימני מסחר וגם בפטנטים, ואי-אפשר להימלט מזה, ולהפך, זה עוזר ומונע ביורוקרטיה.

מאיר נעם: למרות שלכאורה אתה צודק ואומר שאנחנו מעמיסים, אני רוצה להראות שזה להפך.

מאיר נעם: יושב בוחן, בוחן בודק את הבקשה, ואתה לא מסכים לדעת הבוחן.

אברהם בורג: הוא הערכאה הראשונה?

מאיר נעם: כן.

מאיר נעם: אנחנו קוראים לו פה "הרשם", אבל זה למעשה הבוחן.

מאיר נעם: אתה יכול ישר להעמיס על המערכת המשפטית, שאנחנו מנסים לחסוך ממנה את העומס כמה שיותר, ואז יש הליך שנקרא הליך "אקס פרטה", חד-צדדי, בפני רשם הפטנטים, שזה הרבה יותר קל ופחות פורמלי מאשר לגשת לבתי-המשפט.

מאיר נעם: אחרת, תצטרך ישר לרוץ לבית-המשפט.

מיכאל איתן: הוא לא הולך ישר, הוא כותב לך מכתב, כמו שכל עם ישראל עושה כשהוא נתקל בפקיד שהוא רוצה לערער על החלטתו.

מיכאל איתן: הוא כותב למנהל המחלקה, הוא כותב למנהל האגף.

מיכאל איתן: הוא אומר לרשם: הפקיד שלך, הבוחן, עשה טעות, אני מבקש שתשנה את ההחלטה.

מיכאל איתן: עושים את זה יומיום ב-1,001 משרדים, ב-1,001 נושאים.

מיכאל איתן: למה להתחיל לבנות עוד דרגים?

מיכאל איתן: בשביל מה זה?

מיכאל איתן: אני אראה לך החלטות ב-1,001 דברים, ב-1,0001 משרדים, יותר חשובים מפטנטים, שאין את הדבר הזה.

מיכאל איתן: אני מגיש בקשה לרשיון לירי באקדח, יש גם מוסד בחוק שכתוב שאם הפקיד אמר לא, ואני רוצה לערער למנהל שלו, אני צריך לעבור דרך מוסד שקבוע בחוק?

מיכאל איתן: רשיון לאקדח זה יותר חשוב.

מיכאל איתן: את זה אני שולף מהשרוול, אבל אני אעשה עבודת מחקר, אני אביא לך לא פחות מ-998 מקרים.

אברהם בורג: כולם מסכימים שזה ההליך.

אברהם בורג: אדם פנה, לא הולך, ועכשיו הוא צריך לפנות לכתובת היותר גבוהה.

אברהם בורג: עכשיו השאלה אם מעגנים את זה בחקיקה או לא, על זה הוויכוח?

סיגל קוגוט: נכון, זה מעוגן בתקנות.

סיגל קוגוט: והשאלה, אם לעגן את זה בחוק.

מיכאל איתן: הייתי מוותר, אבל אני מפחד שזאת מגמה זוחלת.

מיכאל איתן: מחר יבוא רשם אחר ויגיד: לאחד יש מוסד בחוק, הוא יושב, זה ערעור, גם אני רוצה את זה.

מיכאל איתן: אנחנו מכניסים משהו שמתקיים יומיום, שעה-שעה, בכל משרדי הממשלה, ומייצרים אותו כסטטוס מיוחד עם נורמה קבועה בחוק.

מיכאל איתן: למה בעניין הזה כן, ולא ב-1,001 מקרים אחרים?

סיגל קוגוט: זה הדבר האמיתי שהיה צריך לעשות, שאי-אפשר עכשיו, כי הם רוצים את הפרוטוקול, וכדי לא לעשות תיקון מסיבי יוצרים את מוסד הבוחנים עם ערר לרשם.

מיכאל איתן: אני לא יודע אם צריך מוסד של בוחנים וערר לרשם.

סיגל קוגוט: עובדה שבתקנות יש לך הגדרה מה זה בוחן, שהוא בוחן ראשוני של הבקשה.

סיגל קוגוט: אגב, אם לא תקבל את זה, זה ממילא כתוב בתקנות, זה רק לא יהיה בחוק.

מיכאל איתן: שיהיה כתוב בתקנות, אני לא נתתי את ידי לזה.

מיכאל איתן: אין כאן שום נימוק הגיוני לזה.

מיכאל איתן: יש בארץ אלפי פקידים עם אלפי סמכויות שונות בכל משרד ממשלתי.

מאיר נעם: אני מוכן למחול על כבודי.

מאיר נעם: ההגדרה בחוק של רשם הפטנטים וסימני המסחר זה אדם הכשיר להיות שופט מחוזי, ואני לא שופט.

מאיר נעם: זו סמכות מעין שיפוטית.

מאיר נעם: יש לו סדרת סמכויות ביושבו כשופט, שהוא נתון רק למהות החוק, לא למהות המנכ"ל.

מאיר נעם: למשל, דיון בביטולי פטנטים, שזה הליכים משפטיים, דיון בהתנגדויות.

מאיר נעם: בין היתר,למשל, בפטנטים, הליכי אקס-פרטה חד-צדדיים, כשאתה לא מסכים להליך, ואז מביאים ראיות ומביאים תצהירים על ציטוטים מחוץ-לארץ, וזה ממש הליך משפטי.

אברהם בורג: אם הטענה שלך אומרת:

אברהם בורג: אני מלכתחילה שופט עליון של המערכת שלי, ומלמעלה אני צריך עוד את הסמכות הזאת כדי לפעול, זה עניין אחד.

אברהם בורג: אומר מיקי איתן: לא, זה מלמטה קורה ממילא, אתה לא צריך את הקטע השיפוטי.

אברהם בורג: הקטע השיפוטי שלך יפה מאוד, אבל לא לזה.

מיכאל איתן: לא, הוא קיים על זה גם כן.

אברהם בורג: לא כשופט, כפקיד.

מיכאל איתן: זו סמכותו הטבעית.

סיגל קוגוט: מיקי איתן אומר שזה סטנדרט מינהלי, שלא צריך לכתוב בחוק, שהוא ברור.

אברהם בורג: אני נוטה להסכים עם מיקי איתן, שאנחנו צריכים להגיע לכך שיהיו כמה שפחות מינהלות מסודרות בחקיקה.

מיכאל איתן: זו גם אחידות במינהל.

מיכאל איתן: המינהל צריך להיות בנוי בצורה הגיונית ואחידה.

אברהם בורג: אדם בכל מקום עושה COPY PASTE, הוא אומר שכמו שהוא במשרד א' הוא במשרד ב'.

מיכאל איתן: בדיוק.

מיכאל איתן: כאן אנחנו מכניסים משהו.

מיכאל איתן: אני מפחד שזה יהפוך אחר כך להיות בכולם.

מיכאל איתן: אני נגד המגמה הזאת.

טנה שפניץ: אנחנו רוצים להצטרף אליך.

טנה שפניץ: אפשר?

סיגל קוגוט: תראה מבחינת ההרמוניה את הסעיף בפטנטים: "סירב הרשם לקיבול הבקשה, רשאי הוא, על-פי בקשת המבקש, לדון מחדש בדבר הסירוב...".

סיגל קוגוט: זה הדבר שאתה מתנגד לו, והוא קיים בחוק אחר.

מיכאל איתן: אם היה כתוב כאן שזכות ערעור על החלטה קבועה בזמן, זה הגיוני, אבל לא כל המוסד הזה ששמו "דיון מחדש".

מיכאל איתן: יש את זה בתקנות, למה זה צריך להיות בחקיקה?

טנה שפניץ: לנו זה היה חשוב לקביעת לוח-זמנים, ואני מציעה שנעשה את זה בנהלים פנימיים או בתקנות, ונסדיר את זה, וכשנביא את התיקון הגדול, נסדר את זה באופן יותר כולל.

מיכאל איתן: הורדנו את סעיף קטן (א).

סיגל קוגוט: לגבי סעיף קטן (ב).

סיגל קוגוט: אני יודעת שרוצים שהכול יהיה הכי מהר שאפשר, ורק הפרוטוקול, אבל זה שכל דבר בפטנטים הולך ישר בעליון, זה דבר מכביד נורא.

סיגל קוגוט: בשביל מה צריך את זה?

סיגל קוגוט: למה בית-המשפט המחוזי, שהוא המומחה בקניין רוחני, יש לו הסמכות העניינית, לא יוכל, בכל הפקודה, שיהיו ערעורים אצלו?

טנה שפניץ: שקלנו את זה.

טנה שפניץ: אנחנו מתכוונים לעשות את התיקון הזה.

טנה שפניץ: זה לא רק להחליף בסעיף הזה את העליון למחוזי.

טנה שפניץ: יש לזה השלכות מעבר להחלפת הסעיפים.

סיגל קוגוט: אפשר לדעת מה ההשלכות?

טנה שפניץ: אני לא זוכרת, אבל בדקנו את זה.

טנה שפניץ: אני מציעה שנביא תיקון מסודר לנושא הזה.

טנה שפניץ: נסדיר אותו, נחליט אם זה בית-משפט מינהלי או בית-משפט אזרחי, יש צדדים לפה וצדדים לפה.

טנה שפניץ: אנחנו רוצים לבדוק את זה.

טנה שפניץ: גם לנו נראה שצריך להישאר בזה בגלל דחיפות העניין.

אברהם בורג: צריך אחידות עם הצד האירופי?

סיגל קוגוט: לא, הערכאה פנימית בתוך מדינה לא משנה.

טנה שפניץ: גם אנחנו חושבים שזה לא צריך ללכת במישרין לעליון, רק שצריך לבדוק את זה קצת יותר לעומק, ואנחנו נביא תיקון מסודר בנושא הזה.

מיכאל איתן: אני מציע שהסדר יתחיל מהבית.

מיכאל איתן: נמחק כאן.

טנה שפניץ: אל תמחק.

טנה שפניץ: תן לנו להעביר.

טנה שפניץ: יש לנו לוח-זמנים בין-לאומי.

מיכאל איתן: אנחנו נעביר את זה, רק שיהיה כתוב בית-משפט מחוזי.

סיגל קוגוט: זה לא רק פה, כמובן, זה לכל אורך הפקודה.

טנה שפניץ: זה תיקון יותר נרחב, יש לנו עוד תיקונים, אנחנו נביא אותם.

סיגל קוגוט: אני מסכימה שזה מצריך תיקון של כמה סעיפים, אני רק חושבת שאפשר לעשות את זה.

טנה שפניץ: הבעיה היא שצריך להחליט אם זה בכלל בית-משפט מינהלי או בית-משפט אזרחי, וצריך לקיים על זה דיון.

מיכאל איתן: אנחנו כבר מספיק בעלי ניסיון להבין את המשמעות האמיתית של המילים.

מיכאל איתן: "צריך לקיים על זה דיון", זה 20 שנה בערך.

מיכאל איתן: אומרים שבעוד 20 שנה נקבל את התשובה.

מיכאל איתן: זה מה שמדאיג אותנו.

מיכאל איתן: כשאומרים לי שנחליט לאחר קבלת חוות-דעת של הגורמים השונים, זה שבע שנים.

מיכאל איתן: כשאומרים לי שאנחנו נעיין מחדש, זה שנה וחצי, שנתיים.

מיכאל איתן: כשאומרים לי מחר, אני יודע שזה יהיה בסוף הקדנציה שלנו.

טנה שפניץ: יש ערעור פעם ביובל.

מיכאל איתן: מתי תגישי את התיקון?

טנה שפניץ: אנחנו נשב על התיקונים, ונביא אותם במושב הבא.

מיכאל איתן: סיגל קוגוט, תרשמי לך שבמושב הבא יבואו כל התיקונים הנוגעים לעניין בית-המשפט העליון או בית-המשפט המחוזי או בית-המשפט המינהלי.

אברהם בורג: אנחנו עושים פיצול?

מיכאל איתן: הטענה שלא צריך להיות בית-משפט עליון, אבל צריך להיות שינוי תואם.

מיכאל איתן: זה קיים בעוד כמה מקומות.

סיגל קוגוט: יש 20 סעיפים כאלה.

מיכאל איתן: הם רוצים לבדוק מה הם מחליטים.

מיכאל איתן: אנחנו משאירים את הצעת החוק כמו שהיא, ובמושב הבא הם יביאו תיקון.

מיכאל איתן: אם הם לא יביאו תיקון, סיגל קוגוט תצטרך לחשוף את ציפורניה, ונגיש ביחד הצעת חוק פרטית.

סיגל קוגוט: האם סיכמנו שסעיף 6 נמחק?

מיכאל איתן: למעט סעיף קטן (ב).

תמי סלע: אבל אז לא יודעים מה זה "דיון מחדש".

סיגל קוגוט: אי-אפשר להשאיר את סעיף קטן (ב) כמו שהוא.

סיגל קוגוט: הוא קשור לדיון מחדש שמחקת.

מיכאל איתן: תמחקו את זה, וזה יהיה כמו שהיה קודם.

תמי סלע: אפשר להשאיר את סעיף 19 כמו שהוא היום.

סיגל קוגוט: בדיוק.

סיגל קוגוט: לא משנים את סעיף 19 לחוק, מוחקים את סעיף 6 להצעת החוק.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 7 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: יהיה פה שינוי של האגרות.

סיגל קוגוט: היום האגרות הן לא באישור ועדת חוקה.

סיגל קוגוט: אבל בגלל חוק יסוד: משק המדינה, שקובע שבכל האגרות צריך אישור של ועדה, אם אין בחוק ועדה, הכנסת מסמיכה.

סיגל קוגוט: אני מניחה שהכנסת תסמיך את ועדת הכספים.

אברהם בורג: מי מטפל בכל הנושאים הכלליים שנוגעים לחוק הזה?

סיגל קוגוט: אנחנו.

סיגל קוגוט: התקנות כאן הן לא באישור פרלמנטרי.

אברהם בורג: מה בקשר לדברים המסחריים?

אברהם בורג: אנחנו רק מסדרים את ההסדר, אבל אחר כך בא אדם עם המותג שלו והפטנט שלו.

אברהם בורג: איזו ועדה מטפלת בעניינים של האנשים האלה?

מיכאל איתן: כלכלה?

אברהם בורג: גם התקנות צריכות להיות שם.

מיכאל איתן: בסימני מסחר, בחלק מהדברים דנים בכלכלה ובחלק אצלנו.

סיגל קוגוט: ברוב דנים אצלנו.

מיכאל איתן: למשל, בוועדת הכלכלה היה הנושא של הטריבונל שהבאתם בנושא של זכויות יוצרים.

טנה שפניץ: זה הגיע לוועדת הכלכלה רק כי אברהם פורז רצה את זה, אבל זה עניין משפטי.

טנה שפניץ: אם יש אספקטים כלכליים, זה עובר לוועדת הכלכלה, אבל כרגע אין כאלה.

שירלי אבנר: סעיף ,7 כמו גם סעיף 10, מבטל את הפיצול בתשלום האגרות שהיום נאלץ המבקש לשלם.

שירלי אבנר: עכשיו הוא ישלם אגרה אחת עם הגשת הבקשה.

סיגל קוגוט: הנפקא מינה הוא שהוא משלם אגרה אחת יותר גבוהה, וגם אנשים שהבקשה שלהם לא תיענה, ישלמו אגרה.

סיגל קוגוט: היום, בגלל הפיצול, שהוא באמת לא טוב ברמה הטכנית, הוא מביא לזה שמי שבקשתו נענית, משלם יותר, כי הוא צריך לשלם על הפרסום, ואילו מי שבקשתו נדחית, משלם אגרה נמוכה.

סיגל קוגוט: זה דבר שהוא לא בפיקוחנו, כי התיקון באגרות וחלוקת הנטל הם כאלה כך שהאגרה תהיה יותר גבוהה לכל המבקשים- - -

מיכאל איתן: אני מבקש לקרוא את סעיף 23 לחוק.

סיגל קוגוט: "התקבלה בקשה, בין כמו שהיא ובין בתנאים ובהגבלות, יפרסם הרשם על חשבון המבקש" – כלומר, רק מי שביקש וקיבל את הבקשה משלם עוד אגרה – "בהקדם האפשרי לאחר הקיבול ובדרך שנקבעה את הבקשה כפי שקובלה.

סיגל קוגוט: ..".

מיכאל איתן: אם אני מוחק "על חשבון המבקש", על חשבון מי יפרסם הרשם?

סיגל קוגוט: הכוונה היא שהאגרה הראשונה תהיה יותר גבוהה.

סיגל קוגוט: לא יצטרכו לגבות פעמיים, זה דבר חיובי.

סיגל קוגוט: השאלה המשפטית היא האם זה בסדר, כי יש דרכים אחרות שגם לא יצטרכו לגבות פעמיים, אבל יהיה איזה החזר.

סיגל קוגוט: הסכומים הם לא נורא גבוהים בשביל אדם שעושה עסקים.

סיגל קוגוט: זה 900 שקלים בהתחלה ועוד 300 שקלים אחר כך, זה יוצא 1,200 שקלים.

סיגל קוגוט: יכול להיות שאתה אומר שמי שכבר רושם סימן מסחר, בשבילו 1,200 שקלים זה לא הרבה.

מיכאל איתן: זה יותר צודק.

מיכאל איתן: הבעיה היא שלא בכל דבר צריך לעשות צדק, יש גם עניין של יעילות.

מיכאל איתן: מי שישלם את האגרה, ישלם גם לאלה שזכו.

מיכאל איתן: זה יותר טוב מאשר שתי אגרות.

מיכאל איתן: הוא משלם אגרה בהתחלה, והוא לא רואה אותם יותר, וזה כולל את התשלום עבור הרשם, שאחר כך יצטרך לפרסם את אלה שזכו.

מיכאל איתן: מי שלא התקבלה בקשתו, מסבסד את אלה שקיבלו.

מיכאל איתן: אבל אלה לא סכומים גדולים.

רחל פשר-אייקנאר: יש הפרש של מאות שקלים בפרסום.

רחל פשר-אייקנאר: זה קשור למה שדיברת על הגלובליזציה.

רחל פשר-אייקנאר: זאת אומרת, זה מעלה את הרף של מי שיגיש את הבקשות.

מיכאל איתן: זה מוריד מאלה שזכו.

סיגל קוגוט: הם ישלמו אותו דבר, יהיה יותר כסף בקופה.

סיגל קוגוט: אולי האגרה הראשונית תהיה קצת יותר נמוכה.

מיכאל איתן: אלה שלא זוכים יסבסדו את אלה שזוכים במידה מסוימת.

מיכאל איתן: זה מה שיקרה כתוצאה מההאחדה.

מיכאל איתן: אבל כולם ירוויחו, שפעם אחת משלמים, ולא ממלאים שוב טפסים, וחוזרים וכן הלאה.

סיגל קוגוט: צריך פה פיקוח פרלמנטרי על האגרות.

מיכאל איתן: תכניסו את הפיקוח הפרלמנטרי על גובה האגרה.

מיכאל איתן: גם על זה יותר טוב שפעם אחת דנים מאשר ידונו על כל אגרה בנפרד.

רחל פשר-אייקנאר: זה מעלה בהחלט את הרף, כי אני לא צריכה להגיד שאתה רוצה לעשות במכה שישה סימנים על שישה סוגי סחורות, גם אם זה באותו טופס, וצריך את כל הסכום לתת במכה, זה מעלה את הרף, וזה הופך את הפירמידה שדיברת על גלובליזציה וחברות ענק.

מיכאל איתן: אל תגזימי.

מיכאל איתן: במקום 900 שקלים זה יעלה 1,100 שקלים.

רחל פשר-אייקנאר: 1,300 שקלים.

מיכאל איתן: זה יעלה קצת פחות מ-1,300 שקלים, כי את לא מביאה בחשבון שתהיה הפחתה לגבי אלה שלא צריכים את הפרסום.

מיכאל איתן: מה היחס בין מספר הבקשות המקובלות לאלה שאינן מקובלות?

מיכאל איתן: כמה מצליחים בסוף להגיע לפרסום מתוך כלל הבקשות המוגשות?

ענת לוי: 60%-70%.

מיכאל איתן: יש לך חישוב מדויק כמה זה יעלה?

מיכאל איתן: שליש יסבסדו את שני השלישים שמצליחים.

מיכאל איתן: 130 שקלים פחות יעלה הסכום הכולל, ואז אלה שלא קיבלו את בקשתם שילמו בסך הכול 400 שקלים פחות 130 שקלים, שזה 270 שקלים יותר.

מיכאל איתן: זה לא אסון.

אברהם בורג: כאילו הוא קנה את הטופס ב-270 שקלים.

תמי סלע: מגישים בכמה סוגים, ועכשיו זה יהיה יותר נפוץ.

אברהם בורג: זה הסיכון שלו.

תמי סלע: אפשר היה לעשות מנגנון של החזר.

מיכאל איתן: הבסיס עולה 914 שקלים, ואם הוא זוכה, הוא מתבקש להוסיף עוד אגרה של 400 שקלים.

מיכאל איתן: היום הוא ישלם 900 פלוס 260, שזה 1,160, ואז, גם אם הוא זוכה וגם אם הוא לא זוכה, הוא גמר את הטיפול בעניין האגרות.

אברהם בורג: כמה אנשים מגישים פעם ועוד פעם?

הווארד פולינר: רבים.

אברהם בורג: בסוף זה מתאזן, אתה מפסיד קצת ומרוויח קצת.

אברהם בורג: זה שניגש פעם אחת והפסיד, הפסיד הרבה.

רחל פשר-אייקנאר: זה בדיוק העניין, כי אלה שניגשים פעם אחת הם האנשים הקטנים.

מיכאל איתן: הוא ישלם קצת יותר.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 8 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: זה הזמן להגיש התנגדות.

סיגל קוגוט: היום, בתוך שלושה חודשים מיום הפרסום או תוך זמן אחר שנקבע.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 9 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: מה אומר סעיף 25 לחוק?

סיגל קוגוט: הוא מדבר על ערעורים.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 10 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

אברהם בורג: זה בא במקום אחר?

שירלי אבנר: עכשיו זה אחרי ההתנגדות.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 11(א) להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: משרד המשפטים ביקש להוסיף כאן את המילים "דומה עד כדי להטעות".

סיגל קוגוט: זה מינוח מקובל, גם בדיני חברות.

סיגל קוגוט: כלומר, "סימן מסחר זהה או דומה עד כדי להטעות".

מיכאל איתן: (קורא סעיף 11(ב) להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

אברהם בורג: זה עדיין בגדר שלושה החודשים או שזה אקסטרה?

מיכאל איתן: אותם 30 יום.

אברהם בורג: שלושה חודשים, ועוד 30 יום ועוד 30 יום?

סיגל קוגוט: שלושה חודשים, ואז הוא מחליט, ואז יש 30 יום להגיש ערעור.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 12 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: זה תקופת הגנה.

סיגל קוגוט: זה תיקון רציני, למרות שהוא מקובל.

סיגל קוגוט: אתה לא יכול לשמור סימן, ולנסח לא יאיינו בשימוש שלך במסחר.

אברהם בורג: אני גם צריך לחדש.

אברהם בורג: אם לא חידשתי למישהו אחר, מותר לרשום ממש אותו דבר?

סיגל קוגוט: יש שיקולים.

סיגל קוגוט: הוא יכול לפנות, לבקש.

סיגל קוגוט: יש מוניטין.

אברהם בורג: נגיד שעברו עשר שנים.

מיכאל איתן: אין לך את ההגנות שניתנות לך כתוצאה מהרישום.

מיכאל איתן: כל ההגנות האחרות קיימות.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 13 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: זה החידוש, ויש פה גם תוספת במכתב שקיבלנו.

אברהם בורג: כלומר, הארכת ההגנה וצמצום הרישום?

סיגל קוגוט: אתה צריך לחדש כל עשר שנים במקום כל 14 שנים.

סיגל קוגוט: ההגנה עלתה משבע שנים ל-10 שנים, החידוש ירד מ-14 שנים ל-10 שנים.

סיגל קוגוט: הכול יהיה עשר שנים, שבן-אדם יזכור בקלות.

שירלי אבנר: יש תוספת אחרי סעיף 13.

מיכאל איתן: אני קורא את התוספת: "בסעיף 33(ב) לפקודה, במקום "סעיף (2)" יבוא "לבקשת בעל הסימן, אשר הוגשה לא יאוחר משישה חודשים לאחר תום התקופה האמורה, רשאי הרשם, אם שוכנע שמן הצדק לעשות כן, להחזיר את הרישום לתוקפו, בתנאים שיראה לנכון, ולאחר תשלום האגרות שלא שולמו והאגרה הנוספת שנקבעה לעניין זה".

אברהם בורג: האגרה הנוספת זה קנס מסוים?

שירלי אבנר: כן.

אברהם בורג: האגרה הנוספת מאושרת על-ידי ועדה מוועדות הכנסת ולא שרירות לב של מישהו.

סיגל קוגוט: כאילו אין פיקוח פרלמנטרי על התקנות לפי פקודת סימני מסחר.

סיגל קוגוט: לא על כל דבר אנחנו צריכים לפקח, אבל על אגרות חייבים.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 14 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: זה נובע מכך שאפשר לבקש היום על כמה סוגים.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 15 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: צריך להיות כתוב סעיף 41(א) לפקודה.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 16 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: (קורא סעיף 17 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: (קורא סעיף 18 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: סעיף קטן (2) נשמט בטעות, וכתוב בו: "הבקשה לרישום סימן המסחר בישראל הוגשה לא יאוחר משישה חודשים מתאריך הגשת הבקשה הקודמת".

סיגל קוגוט: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56א המוצע – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: אנחנו מבקשים שנגדיר את "מדינה חברה" בפרוטוקול, כי בפקודה, בסעיף 1, יש הגדרה אחרת של מדינה חברה, שהיא מדינה חברה באיגוד.

סיגל קוגוט: זה רק עניין של נוסח.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56ב המוצע – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: זה צריך להיות סעיף 56ג, ולא סעיף 30 ג.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56ג(א) המוצע – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: מה זה "מפעל תעשייתי או מסחרי פועל ורציני"?

טנה שפניץ: זה מושג שכבר קיים בפקודה.

סיגל קוגוט: מה רע לכתוב "פעיל".

סיגל קוגוט: מצאנו אצלכם בפקודת סימני מסחר "מפעל פעיל", וגם תרגום האמנה מאפשר את זה.

תמי סלע: הניסוח באנגלית זה Real and effective.

סיגל קוגוט: תראו את ההגדרה בפקודת סימני מסחר של סימן מסחר מוכר היטב, ואני מניחה שזה גם בגלל אמנות, וכתוב בו: "מפעל עסקי תעשייתי פעיל".

מיכאל איתן: תכתבו את המילה "פעיל", וגמרנו.

מיכאל איתן: מה זה "למעט בקשה בין-לאומית המייעדת את ישראל"?

שירלי אבנר: הוא לא יוכל לציין ב"וי", בבקשה שהוא מגיש, גם את ישראל.

שירלי אבנר: יש טופס שבו לא מציינים את המדינות.

שירלי אבנר: הוא לא יוכל לסמן את מדינת ישראל, כי מדינת ישראל היא מדינת המקור.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56ג(ב) המוצע – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

אברהם בורג: כשאומרים "הרחבה" זה גם צמצום?

מיכאל איתן: למה שאדם יבטל את זה?

מיכאל איתן: מה מפריע לו שזה שוכב שם?

מיכאל איתן: הוא עשה פשרה עם המקומי, שהמקומי ייקח את הסימן.

מאיר נעם: הוא מזניח את הבקשה.

מיכאל איתן: השאלה היא אחרת.

מיכאל איתן: השאלה אם הוא יכול למכור את הזכויות שלו על-פי סימן המסחר, שהוא רוצה שזה יהיה רשום על שם מישהו אחר?

מאיר נעם: העברת בעלות על סימנים זה דבר מקובל.

שירלי אבנר: זה מוסדר על-ידי הפרוטוקול.

שירלי אבנר: אם הוא רוצה להעביר חלק מהסימן, לתת רשיונות, הוא מגיש בקשה ל-WIPO להעביר את הבעל הרשום של סימן מסחר.

מיכאל איתן: בארצות מסוימות.

שירלי אבנר: בדיוק.

רחל פשר-אייקנאר: יש הסכמים, בין חברות גדולות בדרך כלל, ששניים מחליטים לבטל בארצות מסוימות.

הווארד פולינר: WIPO מודיע לארץ היעד.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56ד המוצע – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: במקום סעיף 30ב, יהיה סעיף 56ב.

סיגל קוגוט: ובמקום "שר המשפטים" יהיה כתוב "השר".

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56ה המוצע – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

אברהם בורג: מה ההבדל בין בקשת הרחבה המייעדת לבין בקשה המייעדת?

אברהם בורג: באופן עקרוני הטיפול הוא אותו דבר.

תמי סלע: יש שני סוגים של בקשות.

שירלי אבנר: זה משנה לעניין התאריך, מתי זה יירשם בארץ.

שירלי אבנר: עוד מעט נגיע לזה, ואז נכנסת ההבחנה מתי היה הטופס האורגינלי.

אברהם בורג: האם התאריך הוא על-פי הטופס האורגינלי או על-פי ההרחבה?

שירלי אבנר: בשניהם יש אותה סמכות, השאלה מתי הוא רשם את זה בפנקס בארץ.

אברהם בורג: אותו סעיף כמו 56ה קיים בכל המשרדים המקומיים?

שירלי אבנר: כן.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56ו המוצע – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

אברהם בורג: זאת אומרת שאדם לא יכול להגיד: הרחבתי שש שנים יותר מאוחר, תחילו עלי את התאריך הקודם.

סיגל קוגוט: נכון, התאריך חשוב מאוד להגנה על החידוש.

תמי סלע: הרי מועד רישום של סימן המסחר הבין-לאומי, כשהבקשה מייעדת את ישראל, זה לפי מועד הרישום בפנקס הבין-לאומי.

תמי סלע: מתי רושמים את זה בפנקס?

שירלי אבנר: מיידית.

תמי סלע: ברגע שהבקשה הגיעה, כששום מדינה עוד לא בדקה?

שירלי אבנר: בדיוק.

תמי סלע: אם שום מדינה לא תסכים לאשר את זה?

שירלי אבנר: נוסח סעיף 27 מתייחס לתאריך הגשת הבקשה.

שירלי אבנר: WIPO נותנת את התאריך שבו הוגשה הבקשה או שיש אפשרות שזה יהיה התאריך שבו הוגשה הבקשה בארץ המוצא, וזה בתנאי שהבקשה לא תורחב בתקופה של חודשיים מתאריך הגשת הבקשה.

סיגל קוגוט: לבקשת משרד המשפטים תיקנו בסעיף 56ו לרישה, האזכור הוא ל-56ה ולא ל-30ה.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56ז, פסקה (א) ופסקה (1) המוצעות – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: עלה לי לראש שלמשל אם מישהו משתמש בצלב קרס כסימן, יש מדינות שבהן זה לא בעיה בדיוק, והוא שולח את זה לישראל, והרשם הישראלי יסרב, האם אנחנו פוגעים באמנת מדריד?

שירלי אבנר: יש לנו שיקול דעת אם זה פוגע בתקנת הציבור.

אברהם בורג: אם הרשם החליט שהוא מבקש תיקונים כאלה ואחרים, מה התאריך שחל?

אברהם בורג: עדיין תאריך הגשת הטופס?

שירלי אבנר: אם הוא עומד בתנאים.

אברהם בורג: בסוף הוא יעמוד בכל התנאים, האם זה חוזר מלכתחילה ליום הראשון, אפילו אם הבקשה ביום הראשון לא היתה ראויה?

שירלי אבנר: כן, זה חוזר.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56ז(א) פסקה (2) ופסקאות (ב) ו-(ג) המוצעות – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

אברהם בורג: אם נרשמתי וביקשתי לרשום סימן בחמש מדינות, ובאחת מהן היתה בעיה, ובארבע מדינות לא היתה בעיה.

אברהם בורג: זה מעכב רק במדינה אחת?

מאיר נעם: נכון.

מיכאל איתן: ברמת העיקרון אמרו שזה על בסיס טריטוריאלי.

טנה שפניץ: כל מדינה בוחנת לפי השיטה שלה.

מאיר נעם: אולי מישהו רשם רק בארגנטינה, ושם אומרים שזה לא מתאים.

מיכאל איתן: הרשם הסביר בהתחלה שיש רשימת תפוצה, או שאתה מנהל דיאלוג עם כל אחד ואחד בנפרד.

מיכאל איתן: יש כאן ריכוז של כל הביורוקרטיה על-ידי משרד בין-לאומי.

אברהם בורג: האיסוף הוא בין-לאומי, וההחלטה היא לאומית.

רחל פשר-אייקנאר: בנושא של צלב קרס, האם יש לנו אפשרות מכוח הפרוטוקול, למקרה שבפנקס הבין-לאומי נרשמים סימנים שמבחינתנו הם פוגעים בתקנת הציבור, יש לנו אפשרות להתנגד שזה יופיע במרשם הבין-לאומי?

הווארד פולינר: לא, רק אצלנו.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56ח המוצע – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: צריך למחוק את (א), וכן, במקום 30ז זה יהיה 56ז.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56ט המוצע – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

אברהם בורג: גם התאריך מתחלף, אף על פי שיכול להיות שהמקומי היה יותר ותיק?

אברהם בורג: הוא לא פוגע בזכויותי הרטרואקטיביות, אם שיניתי תאריך?

שירלי אבנר: זה לא פוגע.

אברהם בורג: נגיד שיש לי חברה, שהמקומית היא על שמי והבין-לאומית היא על שם אשתי.

אברהם בורג: זה אותו שם ואותו מותג.

אברהם בורג: זה לצורכי מס כאלה ואחרים.

אברהם בורג: אני רוצה לרשום את המקומי כך ואת הבין-לאומי גם.

מאיר נעם: אתה עושה העברת בעלות.

אברהם בורג: אני לא רוצה לעשות.

הווארד פולינר: למשל, לסוני יש 30 רישומים בארץ כבר היום.

הווארד פולינר: אחרי שמדינת ישראל מצטרפת לפרוטוקול מדריד, אם סוני רוצה להחליף את הרישום הלאומי שלהם בארץ, כדי להיות ברישום בין-לאומי, כך שהם יכולים לנהל את כל הסימנים שלהם בכל העולם באמצעות מנגנון אחד, הם יבקשו להחליף את הרישום הלאומי בארץ לרישום בין-לאומי, כיוון שהם אותם בעלים.

מאיר נעם: אדם לא יגיש סימן מסחר.

מאיר נעם: סימן מסחר זה רק פירמה.

מיכאל איתן: אברום בורג, מה זה אכפת לך?

אברהם בורג: אני לא רוצה שיהיה רשום על שמו של אותו אדם.

מיכאל איתן: אם אתה רוצה שזה לא יהיה רשום, זה לא יהיה רשום.

אברהם בורג: הוא מחייב אותי.

מיכאל איתן: הוא לא מחייב.

מיכאל איתן: רק כשאתה מבקש שבמקום רישום לאומי יהיה רישום בין-לאומי.

מיכאל איתן: אתה יוזם את המהלך.

מיכאל איתן: זה לא אוטומטי.

הווארד פולינר: אם אין זהות בבעלות על הסימנים, לכאורה אי-אפשר לאחד אותם באמצעות פרוטוקול מדריד, אבל אם יש סימן שרשום על השם שלך, ואם יש סימן שרשום על שם של מישהו אחר, אין בעיה.

מיכאל איתן: עד היום יש רישום לאומי בישראל.

מיכאל איתן: עכשיו ישראל מצטרפת למשרד הבין-לאומי.

מיכאל איתן: אדם יכול להגיד שהוא לא רוצה רישומים כפולים, הוא רוצה לאחד את כל הרישומים.

מיכאל איתן: אבל הוא יוזם את זה.

מיכאל איתן: אם החלטת שאתה רוצה על שמך או על שם אשתך, אתה לא משתמש בסעיף הזה.

אברהם בורג: מה שאתה אומר, זו לא בעיה.

אברהם בורג: בקונסולידציה של כל השמות לשם אחד אין בעיה.

אברהם בורג: למשל, אני פנינה רוזנבלום, אתה חיים רוזנבלום, יש לנו מוצרי שיער.

אברהם בורג: אנחנו רוצים שמוצרי פנינה רוזנבלום יהיו גם לאומיים וגם בין-לאומיים, וזה מותג.

אברהם בורג: אנחנו רוצים שהחברה הבין-לאומית תהיה על שם של מישהו אחד, והמותג הלאומי על שם של מישהו אחר.

אברהם בורג: אותו דבר בדיוק רשום על שני שמות שונים.

מיכאל איתן: כתוב "יחליף רישום סימן המסחר הבין-לאומי בפנקס, לפי הוראות סימן זה, את רישום סימן המסחר הלאומי, רק אם התקיימו התנאים האלה".

אברהם בורג: הם לא מתקיימים, כי יש לי שתי בעלויות שונות.

מיכאל איתן: אתה מעוניין שלא יתקיימו התנאים.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56י המוצע – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56יא המוצע – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56יב המוצע – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: (קורא סעיף 19 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003, סעיף 56יג המוצע – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: בסעיף קטן (1), במקום סעיף 30יב יבוא: 56יב.

סיגל קוגוט: צריך למחוק בסיפה את "בהתאם לבקשה".

סיגל קוגוט: בסעיף קטן (3), במקום סעיף 30ו יבוא: 56ו.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 20 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: (קורא סעיף 21 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: (קורא סעיף 22 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: (קורא סעיף 23 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

מיכאל איתן: (קורא סעיף 24 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: תחליטו אם אתם רוצים פיקוח לפחות על האגרות או שזה יהיה לפי הדין הכללי.

סיגל קוגוט: האם אתה רוצה שלוועדת חוקה יהיה פיקוח פרלמנטרי?

סיגל קוגוט: אם אתם לא רוצים שזה יבוא לוועדת חוקה, זה כנראה ילך לוועדת הכספים.

מיכאל איתן: לוועדת כספים.

סיגל קוגוט: תהיו ערים לזה שאין היום פיקוח על התקנות, לפי הפקודה הזאת.

מיכאל איתן: (קורא סעיף 25 להצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ג-2003 – רשומות, הצעות חוק הממשלה, חוברת 34).

סיגל קוגוט: לגבי סעיף קטן (א), בדרך כלל נוקטים באשרור ולא כותבים "הצטרפות".

שירלי אבנר: כאן הם אישרו שמדובר בהצטרפות ולא באשרור.

סיגל קוגוט: מה עומד מאחורי ההצטרפות.

שירלי אבנר: מאחורי ההוראה הזאת עומדת הוראה שקיימת בפרוטוקול, שמדינה מחויבת ליישם את הוראות הפרוטוקול שלושה חודשים לאחר מועד ההצטרפות.

סיגל קוגוט: האם זה נחשב חתימה ואשרור?

שירלי אבנר: האשרור בהתחלה הוא כאן, ההצטרפות הוא עם הנחת הטפסים שם.

סיגל קוגוט: משום שיש עוד הליך של אשרור שם, המונח הנכון הוא הצטרפות.

סיגל קוגוט: לגבי סעיף קטן (ב), משום שאנחנו רוצים שהתחולה לא תהיה רטרואקטיבית ביקשנו שמשרד המשפטים יגידו איזה סעיפים פוזיטיבית הם רוצים שיחולו גם על בקשות קודמות, כי יש סעיפים שזה לא רלוונטי שיחולו על בקשות קודמות.

סיגל קוגוט: הבנתי שמדובר בשלושה עניינים.

שירלי אבנר: סעיף 6 לא רלוונטי כי מחקנו אותו, זה הדיון מחדש.

שירלי אבנר: סעיף 9, זה להודיע אם יש בקשות שהוגשה התנגדות לגביהן.

שירלי אבנר: ברגע שהוגש ערעור על החלטה של הרשם, באותה התנגדות יודיעו לרשם.

שירלי אבנר: זה דבר מאוד פרוצדורלי.

סיגל קוגוט: אנחנו יכולים לקבוע זמן להודעה על הערעור מיום תחילת החוק?

סיגל קוגוט: אחרת, הוא היה צריך להודיע, והוא לא הודיע.

סיגל קוגוט: האם זה בסדר ש-30 הימים, יימנו אותם מיום תחילת החוק?

שירלי אבנר: זה בסדר.

שירלי אבנר: העניין השלישי הוא סעיף 11, זה העיגון של מעשה הפסיקה של תיקון של סעיף 29.

אברהם בורג: שלושת אלה מחליפים את סעיף קטן (ב) שמופיע אצלנו?

סיגל קוגוט: שזה רק שניים.

סיגל קוגוט: סעיפים 9 ו-11 יחולו על בקשות אחרות, וכל היתר, זאת תחילה אקטיבית מיום פרסום החוק.

סיגל קוגוט: התחולה של החוק היא מיום פרסומו.

סיגל קוגוט: יש כאן שלוש הוראות מיוחדות: סעיף קטן (ב) יקבע שסעיפים 9 ו-11 יחולו גם על בקשות קודמות, ובלבד שעל סעיף 9 יימנו 30 ימים מיום פרסום החוק, וימעט את הוראות סעיפים קטנים (ג) ו-(ד), כי הן הוראות מיוחדות.

סיגל קוגוט: סעיפים קטנים (ג) ו-(ד) קצת נבהיר בנוסח.

סיגל קוגוט: הכוונה שלהם, שההוראות לגבי תקופת ההגנה ותקופת החידוש יחולו רק אחרי שהחוק ייכנס לתוקף, מהפעם הבאה שהאדם יצטרך חידוש.

סיגל קוגוט: כלומר, אם אדם צריך לחדש עוד 14 שנה, ועברו שמונה שנים, ייספרו לו עדיין 14 השנים.

סיגל קוגוט: רק אחרי שבפעם הבאה הוא יחדש, יתחילו לספור לו את עשר השנים.

סיגל קוגוט: ולא עכשיו יורידו לעשר שנים, ונוריד לך, כי שינינו.

סיגל קוגוט: זאת הכוונה.

סיגל קוגוט: תקופת ההגנה ותקופת החידוש ברישומים הקיימים יישארו עוד פעם אחת, ורק אחרי תחילת החוק הם ישונו.

מיכאל איתן: מי בעד העברת הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית, בכפוף לשינויים שהתקבלו?

מיכאל איתן: מי נגד?

מיכאל איתן: מי נמנע?

מיכאל איתן: בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין אושר להעביר את הצעת חוק לתיקון פקודת סימני מסחר (תיקון מס' 5) (פרוטוקול מדריד), התשס"ד-2003 לקריאה שנייה ושלישית, בכפוף לשינויים שהתקבלו.

סיגל קוגוט: יש הסתייגויות של סיעת חד"ש, וחייבים להצביע עליהן.

סיגל קוגוט: בהסתייגות הראשונה, במקום שלושה חודשים יבואו 30 יום.

מיכאל איתן: מי בעד ההסתייגות?

מיכאל איתן: מי נגד?

מיכאל איתן: הצבעה בעד – אין נגד – 2 ההסתייגות לא אושרה, ועוברת למליאה.

סיגל קוגוט: ההסתייגות השנייה היא ביטול סעיף 7.

סיגל קוגוט: הוא רוצה שהאגרות יישארו אותו דבר, שתהיה הפרדה באגרות.

מיכאל איתן: מי בעד?

מיכאל איתן: מי נגד?

מיכאל איתן: הצבעה בעד – אין נגד – 2 ההסתייגות לא אושרה, ועוברת למליאה.

סיגל קוגוט: סעיף 9 זה מועד שמודיעים על הגשת ערעור לרשם.

סיגל קוגוט: הוא מבקש, במקום 30 ימים, שיבוא 14 ימים.

מיכאל איתן: מי בעד?

מיכאל איתן: מי נגד?

מיכאל איתן: הצבעה בעד – אין נגד – 2 ההסתייגות לא אושרה, ועוברת למליאה.

סיגל קוגוט: הסתייגות אחרונה היא הסתייגות פוליטית.

סיגל קוגוט: הוא רוצה שמיקום המפעל שאותו אפשר לרשום יהיה בשטח שעליו חל המשפט, השיפוט והמינהל של מדינת ישראל, כי היום יש תנאים חלופיים: אזרח, תושב או מי שיש לו מפעל פועל או רציני, שהפך לפעיל.

מיכאל איתן: מי בעד?

מיכאל איתן: מי נגד?

מיכאל איתן: הצבעה בעד – אין נגד – 2 ההסתייגות לא אושרה, ועוברת למליאה.