ועדת המשנה לעניין לוד ועכו, כנסת 16, פרוטוקול מספר 6, 2004-07-12 13:00

דוד אזולאי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת המשנה של ועדת הפנים בנושא קריסת העיר לוד.

דוד אזולאי: אני רוצה להודות למנכ"ל משרד הפנים ולנציג משרד ראש הממשלה שמופיעים היום בפני הוועדה.

דוד אזולאי: מטרת הדיון הזה היא לשמוע את נציגי התושבים על מה שכואב להם בעיר לוד.

דוד אזולאי: ועדת הפנים מוצפת בפניות של התושבים, כולל מפגשים שקיימתי עם תושבים שטוענים שהם הסובלים העיקריים מתנאי השירות הקשים או מאי מתן שירות לתושבי העיר.

דוד אזולאי: לוד נמצאת בכותרות מזה זמן רב ואנחנו לא יודעים לאן הדברים מובילים.

דוד אזולאי: רק לפני כשבועיים שמענו על פגיעה בשירותי הרווחה, על בעיות איכות סביבה בשכונת האקדמאים בלוד, על הבנייה הבלתי חוקית שם, על "מחנות פליטים" במרחק חמש דקות משדה התעופה הבינלאומי של ישראל, פחונים, ערימות זבל, ביוב וכו'.

דוד אזולאי: התושבים מתלוננים בעיקר על איכות חיים, שלא לדבר על שירותים קהילתיים שכמעט שלא ניתנים לתושבי העיר.

דוד אזולאי: אני שואל את מנכ"ל משרד הפנים וגם את נציג משרד ראש הממשלה, היכן חלקה של הממשלה בהכרזה שלוד תקבל קדימות בסדרי העדיפויות?

דוד אזולאי: לצערנו הרב התושבים הם אלה שמשלמים את המחיר.

דוד אזולאי: אני לא רוצה להיכנס לשאלה אם מועצת העיר מתפקדת או לא מתפקדת, אם כן מתכוונים להקים ועדה קרואה או לא, כי הדברים האלה לא מעניינים את תושבי העיר.

דוד אזולאי: מה שמעניין אותם זה לקבל את השירותים.

דוד אזולאי: מהמכתבים שאנחנו מקבלים מהם כנראה שהתושבים לא מקבלים את השירותים המגיעים להם.

דוד אזולאי: עד מתי תושבי לוד ימשיכו לסבול בגלל הוויכוח שיש בין משרד הפנים לבין הרשות המקומית על תוכנית ההבראה?

דוד אזולאי: את התושבים זה לא מעניין.

דוד אזולאי: מה שמעניין אותם זה לקבל את השירותים.

דוד אזולאי: העיר הולכת ושוקעת בכל התחומים.

דוד אזולאי: אנחנו יודעים שגם המשרד לביטחון פנים עשה כמה פעולות בעניין הזה, אבל האמת היא שהעיר קורסת.

דוד אזולאי: אני מאוד חושש שגם אם משרד הפנים יחליט למנות ועדה קרואה ללוד כבר לא יהיה את מי להציל.

דוד אזולאי: אני מבין שמונה חשב מלווה לעיר ולכן השאלה היא אם במקביל משרד הפנים גם מזרים תקציבים או שבעיר לוד איש הישר בעיניו יעשה.

דוד אזולאי: אני מבקש לפתוח את הדיון בדבריהם של התושבים, משום שהפעם החלטתי שעם כל הכבוד לפרנסי העיר שאני מאוד מכבד ומעריך, תושבי העיר יביעו תחילה את טענותיהם.

יעקב בונדה: אני תושב העיר כבר שלושים שנה ומנסה לעשות הכול כדי לעזור לעיר.

יעקב בונדה: אני רוצה להמשיך בקו שהציג היושב-ראש.

יעקב בונדה: בוועדה הזאת אנחנו שומעים הרבה את פרנסי העיר שאינם נטולי אינטרסים.

יעקב בונדה: הפעם אנחנו רוצים להציג את העמדה של התושבים מנקודת המבט של התושבים.

יעקב בונדה: אני מבקש הרבה סבלנות וסובלנות, כי הדברים לא נעימים, אבל אני חושב שצריך להבין את שורש הבעיה.

יעקב בונדה: שורש הבעיה בעיר הזאת, כפי שאנחנו מבינים, הוא הניהול הכושל ואי לקיחת אחריות.

יעקב בונדה: אני רוצה לתת כמה דוגמאות-עובדות שיהיה קשה להתווכח עליהן שמצביעות על הניהול הכושל של העיר הזאת.

יעקב בונדה: בשמונה השנים האחרונות מר בני רגב מכהן לסירוגין ארבע שנים כראש עיר, כלומר הוא היה שותף לפחות לחמישים אחוז מהבעיות של העיר.

יעקב בונדה: אני אדבר על בעיות שהתחילו מאז בחירתו של בני רגב וכל המועצה.

יעקב בונדה: קחו למשל את הנושא של החובות של חברי מועצה.

יעקב בונדה: בעיר לוד יש חברי מועצה שחייבים כסף לעירייה ולא נעשה נגדם שום דבר.

יעקב בונדה: כל תושב רגיל של העיר שאינו משלם מסים או עבור מים, מנתקים לו את המים או מעקלים לו את הרכוש.

יעקב בונדה: לגבי תושבים רגילים יודעים בדיוק מה לעשות, אבל עם חברי המועצה בלוד לא יודעים מה לעשות.

יעקב בונדה: זו דוגמה קיצונית, כי העיר הזאת נמצאת במצוקה רבה.

דוד אזולאי: איך זה פוגע בך כתושב?

אמיל חדד: כי הוא נגוע פוליטית.

אמיל חדד: הוא בעצרת עם הפוליטיקאים ולכן הוא נגוע פוליטית.

דוד אזולאי: מר בונדה, אני מבקש שתתמקד בדבר החשוב: איך אתה, כתושב העיר, נפגע מאי תפקודה של העירייה.

דוד אזולאי: יש לך הזדמנות לומר את כל טענותיך בפני מנכ"ל משרד הפנים ונציג משרד ראש הממשלה.

יעקב בונדה: אני לא רוצה לחזור על הסיפורים שכולכם שמעתם על כך שלא מפנים אשפה ושמקורות סוגרת את המים.

יעקב בונדה: אני חושב שחבל על הזמן להתמקד בזה.

יעקב בונדה: צריך להבין מה מהות הבעיה ואם אתם לא רוצים לשמוע, זו זכותכם, אבל אנחנו באנו להשמיע את דברינו.

יעקב בונדה: הדוגמה שנתתי כן משפיעה, משום שכשעיר נמצאת במצוקה כספית כזאת רצינית ומצד שני דוח של משרד הפנים מדבר על חוב של 4 מיליון שקלים של חברי מועצה ושהעירייה לא גובה אותו, זה מצביע על ניהול בעייתי מבחינה כספית.

יעקב בונדה: דוגמה נוספת היא חברת "מגדלי הזוהר", שחייבת לעירייה 10 מיליון שקלים.

יעקב בונדה: התשובה שהעיתונות קיבלה מדובר העירייה היא שלחברה הזאת אין נכסים והיא במצוקה.

יעקב בונדה: לאחר חודשיים מאז שנאמר שהחברה במצוקה ושאין ממי לגבות את החוב, החברה תבעה מהעירייה 200 מיליון שקלים.

יעקב בונדה: דוגמה אחרת - ראש מינהל החינוך הוא דמות חשובה בעיר שמשפיעה על כל נושא החינוך בעיר.

יעקב בונדה: לאחר הבחירות האחרונות היה מכרז תפור לראש מינהל חינוך אשר בית הדין לעבודה פסל אותו.

יעקב בונדה: עשו מכרז נוסף וגם בו היה הליך לא תקין.

יעקב בונדה: החשב המלווה שמונה לעירייה למד את הנושא והוצא מכרז שלישי.

יעקב בונדה: בשיטת הניהול הזאת לפיה מנסים איכשהו לסדר ג'ובים לאנשים מסוימים, העירייה לא יכולה לתפקד.

דוד אזולאי: בסופו של דבר נבחר ראש מינהל חינוך אחר?

יעקב בונדה: בסופו של דבר.

יעקב בונדה: נושא נוסף שמצביע על עבודה לא תקינה הוא מינוי יועץ משפטי לעירייה, מינוי שעלה הרבה כסף ובניגוד לחוזר מנכ"ל של משרד הפנים.

דוד אזולאי: תסלח לי שאני מפסיק אותך.

דוד אזולאי: לבדיקת ניהול העיר יש את מועצת העיר, מבקר העירייה ומשרד הפנים.

דוד אזולאי: אלה הגורמים שאמורים לבדוק את העניינים האלה.

דוד אזולאי: אותי מעניין לשמוע איך אתה כתושב נפגע מאי תפקודה של העירייה בשירותים הקהילתיים, בשירותים החברתיים, בשירותים המוניציפליים.

אורי קאופמן: אני תושב העיר מאז 1965, קרוב ל-40 שנה.

אורי קאופמן: אני מכיר את כל האנשים שנמצאים כאן , כך גם את ראש העיר שנתן לי תעודת ציון בתוכנית של נתן זהבי על כך שאני תושב יקר.

אורי קאופמן: אני לא צריך ציונים.

אורי קאופמן: אני יושב כאן משום שקצה נפשי במצב שקיים ונוצר בעיר.

אורי קאופמן: אני לא צריך לספר כרגע מה המצב, כי המצב ידוע לכם היטב.

אורי קאופמן: אני לא צריך לחזור ולספר על מצב האשפה, המים וכל מיני דברים אחרים.

אורי קאופמן: אני רוצה לומר למר אמיל חדד שזה לא פוליטי - מים זה לא פוליטי.

אמיל חדד: תגיד עם מי היית בבחירות האחרונות.

אמיל חדד: על תציג תמונה מעוותת.

אורי קאופמן: זה לא שייך.

אורי קאופמן: הפאן הפוליטי לא מעניין כרגע.

אורי קאופמן: העיר נמצאת במצוקה כזאת שהגיעו מים עד נפש.

אורי קאופמן: הבוקר, לפני שהגעתי לכאן, נכנסתי לאחת החנויות כדי לקבל איזשהו שירות.

אורי קאופמן: פגשתי בחור צעיר וסיפרתי לו לאן אני יוצא ושאני עומד להשתתף בישיבה בכנסת.

אורי קאופמן: הוא אמר: בשביל מה אתה הולך, בין כה וכה לא יהיה בשביל מי לתקן בעיר הזאת שום דבר.

אורי קאופמן: אמרתי לו: למה, הרי אתה גר כאן.

אורי קאופמן: הוא ענה: כן, אני נמצא בזמן שאול.

אורי קאופמן: בהזדמנות הראשונה אני עוזב ונוטש את העיר הזאת.

אורי קאופמן: אמרתי לו: אני מבוגר ממך, פי שלושה בגיל, ואני עדיין אופטימי.

אורי קאופמן: אני אופטימי משום שאני חושב שאפשר לעשות.

אורי קאופמן: אין לי טענות לא לראש העיר בני רגב ולא למר אמיל חדד, גם לא פוליטית.

אורי קאופמן: לפי דעתי הבעיה המרכזית היא שהדברים לא מנוהלים אלא מתנהלים.

אורי קאופמן: אני לא רוצה להעביר ביקורת.

אורי קאופמן: אלה העובדות בשטח.

אורי קאופמן: אספר לכם אפיזודה שמר אמיל חדד היה עד לה.

אורי קאופמן: אני גמלאי וכל בוקר אני צועד בעיר.

אורי קאופמן: באחד הימים נתקלתי במים זורמים, כאשר בימים האחרונים כל בוקר סוגרים לי את הברז.

אורי קאופמן: נתקלתי בממטרות-מזרקות ליד מגרש הכדורגל.

אורי קאופמן: נכנסתי לעירייה, שם שמחו שבאתי לשם.

אורי קאופמן: תשאלו: למה?

אורי קאופמן: כי אפשר היה לעשות משהו.

אורי קאופמן: מייד היו טלפונים, מייד הריצו אנשים.

אורי קאופמן: נעשו כמה שיחות טלפונים כדי לפתור את זה.

אורי קאופמן: אלה עובדות, לא המצאה שלי.

אורי קאופמן: על-פי הדברים כפי שהם מתנהלים ולא מנוהלים, אין שום תוכנית עבודה ואף לא מורגשת יוזמה.

אורי קאופמן: אם תבואו אתי עכשיו לעיר ורק תטיילו אתי, אתם תראו עד כמה העיר מוזנחת, מופקרת לחלוטין.

אורי קאופמן: עיר בלב לבה של מדינת ישראל.

אורי קאופמן: כהדיוט שאיננו מבין, אני רוצה לשאול: מי אחראי, מי מפקח ומי דואג שהדברים ינוהלו כדת וכדין וכשורה על-ידי הרשויות?

אורי קאופמן: כמו שאני מבין, משרד החינוך אחראי לחינוך, משרד הבריאות אחראי לבריאות.

אורי קאופמן: נדמה לי שהנוהל התקין הוא בפיקוחו של משרד הפנים.

אורי קאופמן: אני מפנה שאלה, לא אצבע מאשימה.

אורי קאופמן: אולי הייתי צריך להפנות אצבע מאשימה, אבל אינני בא כאן על תקן של מאשים, אלא על תקן של אדם שזועק ומבקש אנא הצילו את עירי.

אורי קאופמן: זכרו: יושב כאן ציבור שגר בלוד הרבה שנים ואם העיר לוד תקרוס, תהיה מכירת חיסול - והיא בדרך לכך - וזהו עתידה של מדינת ישראל.

אורי קאופמן: אם לא יתוקן המצב לאלתר - אני מדבר על לוח זמנים, על תוכנית עבודה, כי ברור שאי אפשר לעשות את הדברים בהרף עין, שכן להכין עוגת שמרים לוקח 40 דקות - העיר תקרוס.

אורי קאופמן: אי אפשר במטה קסמים ובפלאים שהעיר תפרח פתאום, אבל אם היו מגישים לנו תוכנית, אפשר היה לראות אחרת את הדברים.

אורי קאופמן: נפגשתי עם ראש העיר יומיים לאחר הבחירות.

אורי קאופמן: אמרתי לו: בני, אנא ממך, תפרסם תוכנית עם לוח זמנים.

אורי קאופמן: אז תוכל לבדוק לאחר שלושה חודשים, חצי שנה, שלוש שנים, מה כן נעשה ומה לא נעשה, אבל לפחות יהיה מעקב, תהיה יוזמה.

אורי קאופמן: אני עדיין מחכה.

אורי קאופמן: אני לא מעורב בפוליטיקה ואני לא יודע כמה מהנוכחים כאן הם חברי כנסת, אבל אני קורא לכם להתערב.

אורי קאופמן: אני אומר זאת למרות שהצבעתי בבחירות עבור בני רגב, והוא יודע את זה.

אורי קאופמן: אם לא תצא מפה החלטה שצריך לתקן את הדברים לאלתר, אני חושב שהיה נעים להיפגש, היה נעים לדבר, אבל לא תהיה תקנה לעיר.

אורי קאופמן: אני מבקש שהמנכ"ל ונציג משרד ראש הממשלה ישטחו בפנינו, לא את הבעיות ואת הסיבות לבעיות, אלא דרכים לפתרון של בעיות.

אורי קאופמן: לומר שאין לסגור את המים, אין שום בעיה.

אורי קאופמן: מתקשרים לחברת "מקורות", משלמים ואז לא יסגרו.

אורי קאופמן: גם את האשפה יפנו, שכן הרגילו אותנו שאפשר לפנות את האשפה פעם בשלושה ימים או אפילו פעם בשבועיים ולא שלוש פעמים ביום.

אורי קאופמן: לא זאת אנחנו מבקשים.

אורי קאופמן: אנחנו מבקשים לראות איזושהי תוכנית שתביא אותנו באיזשהו אופק רחוק לאיזשהו פתרון, כדי שנצא מחושך לאור.

אורי קאופמן: אנחנו מצויים כרגע בחושך, חושך מוחלט.

אורי קאופמן: אם לא נצא מכאן עם איזשהו רעיון, אני חושב שחבל היה על הזמן.

לודמילה אוסטניגרוש: אני תושבת שכונת האקדמאים.

לודמילה אוסטניגרוש: אני מאוד מזדהה עם דבריו של יעקב בונדה.

לודמילה אוסטניגרוש: לפני כשנה ביקרה אצלנו ועדת הפנים בראשותו של חבר הכנסת יורי שטרן.

לודמילה אוסטניגרוש: הראינו לו את המצב בשכונה שלנו וכן בכל העיר.

לודמילה אוסטניגרוש: אי אפשר לומר שהבעיות שיש היום נוצרו רק היום.

לודמילה אוסטניגרוש: הבעיות האלה קיימות הרבה זמן ועד כמה שיכולנו ניסינו להסב את תשומת הלב של חברי הכנסת ושל העירייה למצב הקשה של העיר שהולך ומחמיר.

לודמילה אוסטניגרוש: מאז הביקור של ועדת הפנים המצב רק החמיר.

לודמילה אוסטניגרוש: עברתי להתגורר בלוד לפני 12 שנים בזכות מקסים לוי, זכרונו לברכה, אבל היום הילדים שלי שגדלו בעיר ונהנו ממנה, בורחים.

לודמילה אוסטניגרוש: את הדירות בשכונתנו מוכרים במחירים מאוד נמוכים - ארבעה חדרים ב-50,000 דולר, מחיר שהוא נמוך בהרבה ממה ששילמנו לפני 12 שנה.

לודמילה אוסטניגרוש: כלומר, אנשים עוזבים רק כדי לעזוב.

לודמילה אוסטניגרוש: לא משנה להם אם הם ימכרו את הדירות או לא ובאיזה מחיר.

לודמילה אוסטניגרוש: אנשים פשוט רוצים לברוח מהעיר.

לודמילה אוסטניגרוש: מי שנכנס לעיר רואה עיר רפאים.

לודמילה אוסטניגרוש: אני כבר לא מדברת על האשפה שמצטברת ואיזה שמחה כשמפנים אותה פעם בשבועיים.

לודמילה אוסטניגרוש: התושבים מרגישים שהם לא רק נמצאים בעיר בלי שלטון, אלא במדינה בלי שלטון, כי לאף אחד לא אכפת מה קורה בעיר הזאת.

לודמילה אוסטניגרוש: בלי לפגוע באף אחד באופן אישי, אבל אם השלטון המקומי לא מתפקד והוא לא מסוגל לעשות שום שינוי - ויש לנו הוכחות לכך, שכן זה לא יום ראשון ולא השנה הראשונה של הנבחרים בתפקידם - אני פונה למדינה להתערב.

לודמילה אוסטניגרוש: המדינה חייבת לתת את תשומת לבה לתושב הרגיל שחי במדינה.

לודמילה אוסטניגרוש: אנחנו מבקשים מהמדינה להיכנס לנעלי העירייה ולטפל במצב.

לודמילה אוסטניגרוש: אני חושבת שאתם מכירים יותר טוב מאתנו את החוקים והאפשרויות לעשות את זה.

לודמילה אוסטניגרוש: אני בטוחה שיש הרבה אנשים חכמים שיכולים לומר איך עושים את זה.

לודמילה אוסטניגרוש: צריך שיהיה אדם שיודע לעשות את זה, לא רק לדבר.

לודמילה אוסטניגרוש: הנושא הזה צריך לעבור לטיפול המדינה, ולכן אני פונה למדינה להתערב כדי לשפר את המצב בעיר.

דוד אזולאי: גברתי, אתם הפנתם מכתב לוועדת הפנים בעניין בנייה בלתי חוקית בשכונה.

דוד אזולאי: למה אתם מתכוונים?

יאנה שאליטו: כשמקסים לוי, זכרונו לברכה, קיבל את תפקיד ראש העיר הוא אמר לנו: תודה רבה לכם.

יאנה שאליטו: הייתי מרוצה אם היו לי בעיר עוד אנשים כמוכם, כי אתכם אני יכול לעבוד.

יאנה שאליטו: הוא שמע אותנו וגם נתן לנו תשובות, עד שקרתה הטרגדיה והוא נפטר.

יאנה שאליטו: השכונה שלנו נבנתה לפני 12 שנים.

יאנה שאליטו: השכונה מוקפת בבנייה בלתי חוקית.

יאנה שאליטו: אפשר לומר שזה מגרש אותנו מהשכונה.

ואסל טאהא: מי בונה שם?

ואסל טאהא: זו בנייה פרטית או בנייה ציבורית?

יאנה שאליטו: מדובר בבנייה פרטית לא חוקית.

יאנה שאליטו: יש שם מגרשים ענקיים שנתפסים לאור היום, שמים שם קרוואנים ומתחילים לבנות בתים.

דוד אזולאי: את זוכרת אם הרסו בתים בלתי חוקיים?

יאנה שאליטו: לא.

יאנה שאליטו: אם מתוך עשרים בתים שנבנו הרסו בית אחד ולמחרת הקימו גדר ענקית ואף אחד לא נכנס לשם ואי אפשר לראות אם בנו מחדש, זה לא נחשב שהרסו.

ליאת גור: השבוע הסתיים צו מניעה שהיה להריסת שישה בתים.

ליאת גור: מדובר בעלות של 4 מיליון שקלים להריסת שישה בתים.

ליאת גור: עד כמה שאנחנו יודעים ההריסה עומדת להתבצע בכל רגע.

ליאת גור: במצב כזה, כשמדברים על 600 ילדים בסיכון בלוד, כשאנחנו מדברים על עיר עתיקה אפופת עשן, משום שכל פחי הזבל עולים באש, שכן אף אחד לא מפנה אותם, הביוב זורם ברחובות מסביב לגני ילדים ובתי ספר, והולכים להוציא 4 מיליון שקלים על הריסת בתים - - -

ואסל טאהא: עובדים לא מקבלים משכורת והולכים להוציא 4 מיליון שקלים על הריסה.

ליאת גור: החלמאות פה היא שמוציאים 4 מיליון שקלים להריסת בתים שכולם יודעים שאלה שכונות שצריך לאשרר באיזושהי צורה.

דוד אזולאי: מה את מציעה, לאפשר לאנשים לבנות בצורה בלתי חוקית, להעלים עין ולא להרוס?

ליאת גור: בפירוש לא.

ליאת גור: אני חושבת שהאוכלוסיה הערבית היא זו שרוצה לקבל אישורים על הבנייה הזאת, רוצה לשלם מסים ולעשות את זה כחוק ולא להיות רדופה כל הזמן.

דוד אזולאי: יש בנייה בלתי חוקית, איך לפי דעתך צריך להתמודד עם הבעיה הזאת?

ליאת גור: צריך לאפשר בנייה חוקית.

ליאת גור: צריך לתכנן ולאשר תוכנית מתאר.

ואסל טאהא: צריך לאשר תוכנית מתאר.

ואסל טאהא: לפני כשנה וחצי היינו בסיור בעיר ושמענו את הטענות האלה מראש העיר, אבל עד עכשיו לא נעשה דבר.

ואסל טאהא: יש תשעה בתים שיש לגביהם צו הריסה וכבר שנתיים מנהלים משא ומתן להריסתם.

ואסל טאהא: אני לא יודע איך עובדים שם.

ליאת גור: איך משרד ראש הממשלה יכול להסתכל בעיני התושבים ועובדי העירייה ולהוציא 4 מיליון שקלים על הריסת בתים?

ליאת גור: כשיש עיר שנמצאת במצוקה כל כך חריפה, כשיש 600 ילדים בסיכון, צריכים להיות סדרי עדיפויות.

ליאת גור: זה לא הדבר החשוב ביותר עכשיו להרוס את הבתים ולהראות שיש אכיפת חוק ויש שלטון וסדר בלוד, אלא לדאוג לילדים האלה.

ליאת גור: אולי יותר חשוב לפנות פחי אשפה, אולי יותר חשוב לאפשר חינוך חובה חינם לגילאי שלוש, דבר שלא נעשה עדיין במגזר הערבי.

דוד אזולאי: כתבת לנו שבאותה שכונה יש ילדים שנפגעים מהמצב.

ליאת גור: מדובר על 26 ילדים שגרים בבית הזה והם ייזרקו לרחוב, כאשר אין מי שיטפל בהם, שכן שירותי הרווחה בלוד קרסו.

ליאת גור: כל זה בלי לקבל תמיכה פסיכולוגית על כך שהבית שלהם נהרס, לפעמים על הספרים והמחברות שלהם.

ליאת גור: ילדים בני שלוש מקרב האוכלוסייה הערבית בלוד לא נרשמו לגנים, משום שאין גנים עבורם.

ליאת גור: אחר כך מדברים על חינוך לעבריינות.

מנדי: הם יכולים לשכור דירה עד שיקבלו רשיון לבנות.

מנדי: אסור לך לחנך ולעודד עבריינות.

מנדי: זה עידוד לעבריינות וכוחנות.

ואסל טאהא: זה לא עידוד לעבריינות.

ואסל טאהא: יש כאן בעיה אנושית שצריך לטפל בה.

ואסל טאהא: הממשלה אמורה לנהל אתם משא ומתן.

ליאת גור: 50% מהילדים בלוד הם ילדים ערבים, אבל ילדים בני שלוש מהמגזר הזה לא רשומים לשום מסגרת, משום שאין גני ילדים עבורם.

מנדי: לא רק למגזר הערבי אין גנים, לכולם אין גנים.

אריאל בן-חמו: נכון להיום אספקת המים על-ידי מקורות היא סדירה.

אריאל בן-חמו: הגיעו להסדר עם החשב המלווה, ראש העיר והגזבר.

אריאל בן-חמו: גם לגבי פינוי האשפה הגענו להסדר עם הקבלן.

אריאל בן-חמו: אנחנו מגיעים להסדר יומי או שבועי לפי העניין.

אריאל בן-חמו: לגבי ששת הבתים שיש להרוס – מדובר בצו מינהלי שהגיע לבית המשפט העליון אשר קבע שיש להרוס את ששת הבתים הללו, משום שהם הוקמו על תוואי של כביש.

אריאל בן-חמו: צריך להרחיב באותו אזור את הכביש כדי להגיע לשכונת "גני אביב" בצורה נאותה.

אריאל בן-חמו: לגבי גני ילדים – בישיבה שהיתה לנו בשבוע שעבר עם משרד החינוך נבדקו הרישומים ומתברר שאין בעיות ואין מחסור בגני ילדים בעיר לוד.

אריאל בן-חמו: כל הבעיות שמתעוררות נפתרות באופן נקודתי.

ליאת גור: חסרים 60 גני ילדים לאוכלוסיה הפלסטינית בלוד.

אריאל בן-חמו: את מדברת על ילדים שמגיעים מהשטחים.

ליאת גור: ילדים הם ילדים הם ילדים.

מנדי: בסמוך לכניסה לשכונת "גני אביב" נבנו עשרות בתים בלתי חוקיים.

מנדי: הבתים הללו מחוברים באופן פירטי לרשת המים, דבר שמנפח את חשבונות המים שלנו.

מנדי: כל תושב של השכונה משלם עבור 6 עד 12 קוב מים מעבר לצריכה הפרטית שלו, משום שזו צריכת המים של הבנייה הבלתי חוקית.

מנדי: הם מחוברים באופן פירטי לקו המים של שכונת "גני אביב".

מנדי: שבוע לאחר הבחירות לעירייה המצב בשכונתנו הדרדר מדחי אל דחי.

מנדי: הפרחים שנשתלו בתקופת הבחירות בשדרה בשכונה נעקרו שבוע לאחר הבחירות.

מנדי: בשלב יותר מאוחר האשפה בשכונה לא פונתה.

מנדי: השכונה עמוסה בפחי אשפה מלאים באשפה.

מנדי: נאמר לנו שהסיבה לכך היא משום שה"צפרדעים" שהיו עברו מחברת הניהול של גני אביב" לחברה אחרת שיש לה סכסוך כספי עם העירייה.

מנדי: מסביב לגני הילדים ובתי הספר יש ערמות של זבל.

דוד אזולאי: בימים אלה מפנים את האשפה?

מנדי: לסירוגין.

מנדי: האשפה לא מפונה באופן סדיר.

מנדי: את יום העצמאות ואת שבועות חגגנו עם אשפה ברחובות.

מנדי: בשבתות ובחגים יש ערמות של אשפה מול בתי הכנסת.

מנדי: פינוי האשפה לא מתבצע באופן סדיר הן ב"גני אביב" והן בשאר חלקי העיר.

מנדי: בנוסף לכל הבעיות שציינתי יש בעיה רצינית אחרת – סוחרי סמים מהשכונות הערביות נכנסים לשכונה ומשפיעים לרעה על בני הנוער, מגיל 12 ומעלה.

מנדי: היום אפשר להיתקל בנערים בני 14 שכבר מכורים לסמים קשים ולא רק לסמים קלים.

מנדי: כל הפניות שלנו למחלקת הרווחה בעיר ולמוסדות שאמורים לטפל בילדים האלה לא נענו.

דוד אזולאי: פניתם לעירייה לגבי כל הבעיות הללו?

מנדי: אנחנו פונים כל הזמן לעירייה, אבל אין שום תגובה.

מנדי: ילדה בת 15 הסתובבה ברחוב וביקשה אוכל מאנשים ברחוב, אבל לא היה אף גורם בעירייה שרצה לטפל בה.

מנדי: פנינו לכל הגורמים והגענו אפילו למנכ"ל משרד הרווחה, אבל זה לא עזר.

מנדי: הוציאו את הילדה הזאת מהבית למשך שבועיים, אבל לפני שבוע היא הוחזרה לרחובות, לאותו מצב שהיא היתה בו.

מנדי: כבר עשרה חודשים מדברים אתנו על תוכנית הבראה.

מנדי: אני שואל את ראש העיר: היכן הממצאים של החוקר הפרטי ששלחתם וההקלטות שעשיתם כדי לעקוב אחר עובדי עירייה?

מנדי: החוקר הפרטי הצמיד מצלמות מעל שעוני הנוכחות ויש דיווחים על עובדים שהחתימו שני כרטיסים ויותר, אבל לא נעשה עם הדברים האלה שום דבר.

מנדי: היתה תוכנית לפטר את העובדים הללו שגם מעלו באמון וגם גנבו ממעסיק, אבל שום דבר ממנה לא התבצע.

מנדי: על-פי תוכנית ההבראה יש כוונה לפטר עובדים, האם אלה רק הפרזיטים שאנחנו מדברים עליהם?

דוד אזולאי: אני חייב להחזיר אותך לסדר.

דוד אזולאי: אתם מדברים בשם תושבי העיר.

דוד אזולאי: אנא מכם, תתייחסו לבעיות של התושבים ולא לבעיות של העירייה.

מנדי: יוצא שאנחנו סובלים מזה, כי הזכויות שלנו נרמסות תחת רגלי הפוליטיקאים.

מנדי: זו הבעיה בלוד.

סיגל סגיאן: היושב-ראש שאל אם פנינו לעירייה לגבי בעיות שיש לנו ואם עזרו לנו.

סיגל סגיאן: יושב כאן חבר מועצה שפנינו אליו, שמע אותנו והביע נכונות רבה לעזור לנו.

סיגל סגיאן: הוא התבטא במילים האלה: אני מאוד רוצה לעזור, אבל אין לי איך, אין עירייה שמתפקדת, אין עירייה שפועלת, אין מי שיעזור לכם.

אלי סער: אם את מביאה דברים בשם אומרם, לפחות תגידי אותם נכון.

אלי סער: זה לא מה שאמרתי.

דוד אזולאי: בישיבה הזאת החלטתי לאפשר קודם כל לתושבים להשמיע את הדברים שלהם, כי מידי פעם מתקיימים כאן דיונים, אבל לא תמיד אנחנו מספיקים לשמוע את התושבים.

דוד אזולאי: זו הפעם הראשונה שאנחנו שומעים את התושבים וראוי שנשמע אותם.

דוד אזולאי: הטענה העיקרית של התושבים היתה שאין מי שישמע אותם.

דוד אזולאי: לכן ביקשתי ממנכ"ל משרד הפנים ונציג משרד ראש הממשלה להשתתף בדיון, כדי שהתושבים יוכלו להשמיע בפניהם את טענותיהם.

דוד אזולאי: אני מתנצל מראש שאני לא נותן רשות דיבור לכל נציגי העירייה ואני מקווה שאתם סומכים על ראש העיר שהוא יעשה את זה בשמכם.

דוד אזולאי: יושב לצדי מנכ"ל משרד הפנים שזמנו מוגבל והוא יצטרך לעזוב עוד מעט, אבל לפני כן אני רוצה שהוא גם יוכל להשיב לטענות התושבים.

דניאל שאולוב: אנחנו רוצים שהמנכ"ל ישמע את התושבים.

דניאל שאולוב: חיכינו הרבה זמן לישיבה הזאת ואנחנו מבקשים שהמנכ"ל ישחרר את התקציבים שהוא צריך להעביר.

דניאל שאולוב: כבר שנה שלמה שלוד שותקת, עד מתי?

דניאל שאולוב: יש סוף לזה.

דניאל שאולוב: המנכ"לים מתחלפים, אבל אף אחד לא מסתכל על העיר לוד.

דניאל שאולוב: רק בבחירות נזכרים בנו.

דניאל שאולוב: הם יודעים רק לתפור חליפות.

דניאל שאולוב: באנו לכאן כדי שתשמעו אותנו ולא שיגידו לנו שאין לו זמן והוא צריך ללכת.

דניאל שאולוב: אני גר בשכונת "רמת אשכול" כבר 25 שנים, כולנו סובלים, אבל אף אחד לא בא לראות מה קורה אתנו.

דניאל שאולוב: חברי הכנסת מגיעים רק למרכז, אבל אלינו אף אחד לא בא.

דניאל שאולוב: באיזו מדינה אנחנו חיים?

דניאל שאולוב: באנו מרוסיה למדינה שלנו, אבל איפה המדינה שלנו?

אלכס סורוקין: אני יושבת-ראש מועצת הנוער בלוד.

אלכס סורוקין: אני רוצה לדבר בשם הנוער בלוד.

אלכס סורוקין: בניגוד לכל הקשיים והבעיות שדיברו עליהם כאן, יש לנו נוער נהדר שאין לו מה לעשות.

אלכס סורוקין: כשיסתיים הדיון הזה כל אחד יחזור לביתו, ידבר עם ילדיו וישאל אותם איך עבר עליהם היום, איך היה בקייטנה, איך הם מרגישים וכו'.

אלכס סורוקין: אני אחזור הביתה שם נמצאת אחותי בת השמונה שאין לה שום מסגרת, אין שום קייטנה שהיא יכולה ללכת אליה וכך גם כל החברים שלי.

אלכס סורוקין: לחברים שלי אין לאן ללכת.

אלכס סורוקין: נכון שלא מפנים להם את האשפה ומנתקים להם את המים, אבל אלה בעיות שוליות, בתכלס אין לנו מערכת שתדאג לנוער.

אלכס סורוקין: אין אף אחד.

אלכס סורוקין: דיברו כאן על הידרדרות לסמים ולפשע, האם חשבתם למה כל הדברים האלה קורים?

אלכס סורוקין: זה משום שאין שום מסגרת לנוער, אין להם תעסוקה ואף אחד לא דואג להם.

אלכס סורוקין: הנוער והילדים לא בראש מעייניהם של אנשי העירייה.

דניאל שאולוב: ומתנ"סים נסגרים.

אלכס סורוקין: אני כבר לא מדברת על מתנ"סים שכבר היום סגורים ולכן לנוער אין חוגים וכו'.

אלכס סורוקין: הילדים חוזרים מוקדם הביתה, משום שאין אספקת מים לבתי הספר.

אלכס סורוקין: למה הם חוזרים הביתה?

אלכס סורוקין: הם חוזרים לעיר בלי חוגים, בלי דברים בסיסיים כמו פינוי אשפה ואספקת מים.

אלכס סורוקין: אותי לא מעניין אם תהיה ועדה קרואה, ראש עיר או דבר אחר.

אלכס סורוקין: אני רוצה לבוא מחר לנוער שלי ולומר להם שעומדים לעשות עבורנו כמה דברים.

אלכס סורוקין: אני רוצה שתמצאו את הדרך לעזור לנו באופן המהיר ביותר, כי אנחנו לא יכולים להמשיך כך.

אלכס סורוקין: אחותי לא אמורה להתפתח בעיר שאין בה מערכת חינוך כמו שצריך.

אלכס סורוקין: יש אומנם אנשים עם הרבה רצון ומוטיבציה, אבל אין להם אמצעים לעזור.

אלכס סורוקין: כשהייתי בשבוע שעבר בוועדה לזכויות הילד הרבה אנשים שהיו שם שמעו ואמרו שאין להם מה לעשות.

אלכס סורוקין: זה לא יכול להימשך כך.

אלכס סורוקין: ילדים זה דבר קדוש, בילדים לא נוגעים.

אלכס סורוקין: צריך לשמור על הילדים ועל הנוער ולאפשר להם להתפתח.

אלכס סורוקין: אני הנציגה היחידה של הנוער כאן, כי הם אפילו לא חושבים להגיע לכנסת, כי הם יודעים שאין להם מה לחפש פה.

אלכס סורוקין: הם יודעים שכבר פנו אליכם, אבל שום דבר לא עזר וממשיכים לסגור מתנ"סים ותנועות נוער.

אלכס סורוקין: תנועות הנוער מדשדשות איכשהו, אבל אין מה לדבר על קייטנות ומסגרות אחרות.

אלכס סורוקין: אני פונה לכל היושבים כאן בבקשה – בבקשה, תעשו תוכנית לטווח ארוך, תנו לנו לחיות, תנו לנו להתפתח.

אלכס סורוקין: אנשים סיפרו כאן שצעירים עוזבים את העיר וזה נכון.

אלכס סורוקין: כששואלים אותי אם אני מתכוונת להישאר בעיר, אני אומרת שכן, שאני לא עוזבת את העיר, אבל כל החברים שלי יעזבו ויש כאלה שכבר עכשיו עוזבים, כי אין לנו מה לחפש בלוד.

אלכס סורוקין: אין לנו מה לעשות אחר הצהרים ושום מסגרת להיות בה.

אלכס סורוקין: לכן אני מאוד מבקשת שתפתרו את הבעיות הכי מהר שאתם יכולים ובצורה הנכונה שתיטיב עם כולנו.

דוד אזולאי: היה שווה לקיים את הדיון רק כדי לשמוע אותך.

אורי קאופמן: וזה מעבר לדברים הטריוויאליים של מים ואשפה.

דוד אזולאי: כל מילה מיותרת, חבל להוסיף.

אלי סער: אני מוכרח לומר שאני שומע את התושבים, במיוחד את נציגת הנוער, וזה מאוד מרגש אותי.

אלי סער: לבנו אתם.

אלי סער: הם אומרים דברי אמת, אלא שיש מצב נתון שלא נגרם באשמת אף אחד מהנוכחים פה.

אלי סער: במצב הזה אשמים הרבה אנשים והוא תולדה של דברים מלפני הרבה שנים.

אלי סער: בעבר, כל אימת שהיתה בעיה כספית, היו סוגרים מתנ"ס קטן או מועדון קשישים ומייד הכספומט הממשלתי היה מזרים כספים ואיכשהו הדברים הסתדרו.

אלי סער: מה לעשות שהיום הממשלה קבעה מדיניות אחרת שלפיה עיר שהיא בגירעונות כלכליים ולא תעשה תוכנית הבראה, לא תקבל כסף.

אלי סער: צריך לדעת שתוכנית הבראה אומרת פיטורים וצמצומים.

אלי סער: זה לא מפעל פרטי שבן לילה יכול לפטר חצי מעובדיו.

אלי סער: כאן צריך הסכמה של ועד העובדים לתוכנית הבראה.

אלי סער: כידוע לכולם, ועד העובדים כפוף להסתדרות אשר לה יש שיקולים גלובליים של הסתדרות וממשלה.

אלי סער: אם רוצים לעשות תוכנית הבראה טובה ושבסוף 2006 התקציב יהיה מאוזן, אי אפשר לעשות את זה בלי ועד עובדים.

אלי סער: לוועד העובדים יש את האינטרסים שלו ואם עושים את זה בלי הוועד תוך כדי "כיפוף ידיים", זה עובר לבתי משפט וועדות פריטטיות.

אלי סער: תוכנית הבראה לא תצמח מזה.

אלי סער: ואם אין תוכנית הבראה, מנכ"ל משרד הפנים אומר שאם אין תוכנית הבראה אין כסף.

אלי סער: אם אין כסף, אי אפשר לתפקד.

אלי סער: היום העיר נמצאת בגירעון של 200 מיליון שקלים והיא לא יכולה לתפקד.

אלי סער: במצב הזה לא אשם רק בני רגב, אלא אשמים הרבה לפניו.

אלי סער: גם משרד הפנים אשם בזה, משום שהוועדה הקרואה שמינה משרד הפנים רק החריפה את המצב.

אלי סער: במקום לעשות סדר בעירייה הוועדה הקרואה גרמה לגירעון של 100 מיליון שקלים נוספים, במקום לפטר עובדים קיבלו עובדים חדשים לעבודה, נתנו 900 דרגות, מינו כשמונים ראשי מחלקות.

אלי סער: כל זה עולה כסף.

אלי סער: זו הוועדה הקרואה שהממשלה מינתה.

יונה בונדה: את מי אתה מאשים בזה, את התושבים?

אלי סער: כאשר משרד הפנים ממנה ועדת חקירה בזמן שאנחנו בעיצומו של תהליך הכנת תוכנית הבראה, זה דבר והיפוכו.

אלי סער: אתה לא יכול לקדם את תוכנית ההבראה כאשר ברקע יש ועדת חקירה.

אלי סער: חלק מהגורמים שלא רוצים שתהיה תוכנית הבראה ודואגים שלא תהיה תוכנית הבראה, הם אלה שגם צריכים לחתום על תוכנית ההבראה.

אלי סער: אני מאמין שאנחנו לקראת חתימה על תוכנית ההבראה.

אלי סער: כבר הגשנו למשרד הפנים תוכנית אחת והיא הוחזרה אלינו בטענה שאינה מספיקה ושצריך לקצץ ועד כעשרה מיליון שקלים.

אלי סער: בשבוע שעבר התכנסנו לדון בכך ועשינו שמיניות באוויר כדי למצוא את המקורות לקיצוץ.

אלי סער: אני רוצה להדגיש בפני הנוכחים שהמשמעות של קיצוץ נוסף היא פיטורי שלושים עובדים נוספים מעבר ל-220 שכבר הוחלט עליהם, זה קיצוץ מסיבי בסיוע למתנ"סים, לתזמורת העירונית, לתנועות הנוער ולכל הדברים הטובים האחרים שיש בעיר.

דוד אזולאי: כלומר, מה שהיה לא יהיה יותר טוב, אלא יהיה גרוע יותר.

אורי קאופמן: מר סער, אתה מעמיס את זה על המצפון של התושבים?

אורי קאופמן: קיבלתם מנדט, תפעלו.

אלי סער: מאיפה אתה רוצה שנביא את הכסף?

דוד אזולאי: כולנו מכירים את הבעיות של לוד, זה לא דבר חדש.

אלי סער: אני אומר בצער רב שהיום, בגלל המציאות הקשה בה נתונה העירייה, אנחנו לא מטפלים בדברים החשובים, אלא רק בדברים הדחופים.

אלי סער: אנחנו עוסקים כל הזמן בכיבוי אש.

אלי סער: מה שסיפרו לכם התושבים אכן נכון והם היו במשך ימים בלי מים, כי "מקורות" ניתקה את זרם המים למרות שאסור לה לעשות את זה.

אלי סער: גם קבלן פינוי האשפה לא אוסף את האשפה אם לא משלמים לו.

אלי סער: אנחנו מקווים שברגע שתהיה תוכנית הבראה, הדברים האלה יסתדרו.

אלי סער: זו תהיה תוכנית לא קלה וכולנו נישא בנטל, כולל התושבים, כי אין יש מאין.

לודמילה אוסטניגרוש: עד שתהיה תוכנית הבראה כבר לא יישארו אנשים בעיר הזאת.

אלי סער: המצב של העיר מאוד קשה גם בלי להוסיף עליו תוספות מיותרות.

אלי סער: כל אמירה לא טובה וכל ביקורת על העיר הזאת, משיגה תוצאה הפוכה ממה שרוצים.

אלי סער: באמירות האלה אנחנו מעודדים את הצעירים לברוח מהעיר, כי אף אחד לא רוצה לחיות בעיר עם דימוי גרוע.

אלי סער: לכן גם הביקורת צריכה להיאמר במינון נמוך יותר.

אלי סער: צריך לבקר, אבל אין צורך להשתמש במילים הקשות ביותר.

אורי קאופמן: לא שמעת ביקורת, אלא בקשה לעזרה.

אלי סער: לגבי הבנייה הבלתי חוקית – העירייה נותנת דעתה על הנושא הזה.

אלי סער: לא מזמן היתה ישיבה אצל גיא בר-נתן ממשרד ראש הממשלה.

אלי סער: באגף התיאום במשרד ראש הממשלה יש מעקב על הנעשה בתחום הזה.

אלי סער: העירייה נותנת פתרונות דיור למגזר הערבי ומי שיסתובב בשכונת "נווה ירק" יראה שהמגזר הערבי בונה באופן חוקי.

ואסל טאהא: כמה שנים זה לקח?

ואסל טאהא: זה שיש בלוד בנייה לא חוקית זה באשמת העירייה.

אלי סער: ב"פרדס שמיר" יש תוכנית – שאני אישית לא מרוצה ממנה – להלבין חלק מהבנייה הבלתי חוקית שאינה מפריעה לתוכניות ציבוריות.

אלי סער: אני לא מרוצה מזה בכלל, כי את החוק צריך לקיים.

אלי סער: לגבי בעיית הסמים בעיר – בשבוע שעבר נכתב במקומון "תל-אביב": לוד זה פה.

אלי סער: זה נאמר כי כל פעילות הסמים עברה לשם, כי נעשית פעולה רחבה נגד סוחרי הסמים.

אלי סער: אפשר לומר שיש שיפור ניכר בנושא הזה.

אלי סער: לסיכום, ברגע שתיחתם תוכנית ההבראה – ואנחנו בשלב שלפני חתימה – אני מאמין שחלק גדול מהצרות שלנו יהיו מאחורינו.

אלי סער: אנחנו אומנם בתחתית, במצב לא קל, אבל אנחנו נתחיל עכשיו את שלב ההמראה.

אלי סער: אני רוצה להאמין שהתוכנית תיחתם ואז משרד הפנים יזרים לנו את התקציבים שמגיעים לנו, כי בלעדי זה לא נוכל להתגבר על כך לבד.

אורי קאופמן: צריך שתהיה תוכנית הבראה עם לוח זמנים.

עמרם מצנע: לוד הפכה להיות לדוגמה הכי גרועה במדינת ישראל להתפרקות השלטון המרכזי מאחריות.

עמרם מצנע: אני פונה אליך, מנכ"ל משרד הפנים, ולא לאף אחד אחר, ובאמצעותך למשרד הפנים ולממשלה.

עמרם מצנע: מה שאתה שומע כאן ומה שאנחנו שומעים כבר יותר משנה, מאז אותו סיור בלוד ובישיבות כאן ובכל מיני מקומות אחרים, זה התפרקות מוחלטת מהחובה של השלטון כלפי הפרט.

עמרם מצנע: אני לא נכנס בכלל לוויכוח מי אשם, אם זה בני רגב או חבר מועצה א' או חבר מועצה ב'.

עמרם מצנע: אין שום סיכוי שהמקום הזה יתאושש בלי עזרה של הממשלה.

עמרם מצנע: צריך גם לצאת נגד תוכנית ההבראה הזאת, הרי מה אתם עושים היום עם עיריית לוד?

עמרם מצנע: בידכם הסמכות, בידכם כל האחריות ואתם צריכים להחליט אחת מהשתיים: או שאתם לוקחים את הניהול לעצמכם ומבצעים אותו כהלכה באמצעות הסמכות שיש לכם או שאתם לוקחים תחת חסות

עמרם מצנע: כם את ההנהלה הקיימת ואתה מבצעים את שיקום העיר לוד.

עמרם מצנע: אין אלטרנטיבה אחרת.

עמרם מצנע: אתה לא יכול להתייחס לעיר כזאת ולומר שהעירייה לדורותיה אשמה – לא משנה מי – ואתם התושבים תשלמו מחיר קטסטרופלי.

עמרם מצנע: הלא מה המשמעות של תוכנית הבראה כזאת?

עמרם מצנע: אנחנו שומעים את זה בין המילים.

עמרם מצנע: זה לא שהממשלה באה לעזור וכמה מיליונים לא עוזרים לבעיה שיש שם.

עמרם מצנע: זו עיר ואם בישראל, היא אפילו במרכז הארץ, עם מכלול בעיות שהן בבחינת הסתכלות אל תוך החברה הישראלית – ערבים, יהודים, עולים חדשים, ותיקים, בנייה בלתי חוקית, בעיה של נוער.

עמרם מצנע: הכל במקום אחד.

עמרם מצנע: מה אנחנו אומרים לאנשים?

עמרם מצנע: נפגשתי עם חלק מהאנשים, אני נפגש אתם כל הזמן.

עמרם מצנע: הזעקה היא אדירה ואין פתרון אלא שהממשלה שהזניחה, גם תטפל בבעיה.

עמרם מצנע: הממשלה מזניחה לאורך שנים את השלטון המקומי, זה לא רק בא לידי ביטוי בשאלה אם היא מקצצת בתקציבים או לא, אלא בעניין הפיקוח והליווי.

עמרם מצנע: איך עיר יכולה להגיע למצב של 200 מיליון שקלים גירעון?

עמרם מצנע: יש יישובים הרבה יותר קטנים מלוד שהגיעו לגירעונות הרבה יותר גדולים.

עמרם מצנע: אז מה אומרים לתושבים?

עמרם מצנע: תבחרו לכם ראש עיר.

עמרם מצנע: אבל כשבוחרים ראש עיר, במה הממשלה מתערבת?

עמרם מצנע: כל ועדה בכנסת מפקחת על הממשלה, אבל אין בידה כוח לעשות משהו.

עמרם מצנע: חשוב שנציגי השלטון ישמעו את התושבים.

עמרם מצנע: מר בר לב, זה לא יפתור את הבעיה.

עמרם מצנע: אני לא מציע להקים ועדה קרואה או לא, כי יש אלטרנטיבות.

עמרם מצנע: יש אובדן אמון טוטלי בין הפרט, בין האזרח לשלטון.

דניאל שאולוב: אנחנו נסגור את שדה התעופה ורק כך ישמעו אותנו.

עמרם מצנע: זה לא משנה אם זה שלטון מקומי או שלטון מרכזי לצורך העניין.

עמרם מצנע: השלטון המרכזי לא יכול להסתובב אחורה, כי אין מעליו אף אחד, בסוף הוא הריבון והאחראי.

עמרם מצנע: העיר לוד לא תצא מהמצוקה שלה, גם אם היא תכין תוכנית הבראה, כי המשמעות שלה ידועה.

עמרם מצנע: אני בא מהמקום הזה ואני יודע מה המשמעות של תוכנית הבראה.

עמרם מצנע: ילדה שצומחת בלוד מקבלת אפס פסיק משהו מילד שגדל היום בעיר מודיעין.

עמרם מצנע: למה?

עמרם מצנע: איזו מין הפקרות זאת?

עמרם מצנע: מעבר לשאלה מי אשם ומי לא אשם, אין ברירה, מוכרחים לעשות מעשה.

עמרם מצנע: אנחנו נפגשים עם נציגי התושבים כבר יותר משנה, עד מתי?

יורי שטרן: חבר הכנסת מצנע ואנוכי מייצגים שתי מפלגות מאוד שונות בהשקפותיהן ברוב התחומים, אבל במקרה הזה אני חותם על מה שהוא אמר.

ואסל טאהא: גם אני מצטרף.

יורי שטרן: הפנייה שלי היא יותר לנציג משרד ראש ממשלה, פחות מאשר למנכ"ל משרד הפנים.

יורי שטרן: אתם עושים זילות למעמד של ראש הממשלה.

יורי שטרן: העיר הזאת מחייבת טיפול ייחודי.

יורי שטרן: היא לא עוד עיר שנכנסת לתוכנית ההבראה.

יורי שטרן: זאת עיר שהוזנחה במשך שנים רבות, זאת עיר שהידרדרה דווקא תחת ראשותה של ועדה קרואה.

יורי שטרן: כלומר, כאשר השלטון המרכזי לקח על עצמו את הפיקוד, הוא דרדר אותה עמוק עמוק לבעיות, למרות שזאת עיר שראש הממשלה התחייב לטפל בה באופן אישי.

יורי שטרן: "אופן אישי" לא אומר לדחוף את העיר לקיר ולדרוש ממנה את כל מה שדורשים מהערים האחרות ולהמשיך לקצץ, כי ההתמוטטות שם היא כמעט טוטלית.

יורי שטרן: לכן, אם יש משמעות כלשהי לטיפול נקודתי של משרד ראש הממשלה, ומשרד הפנים חייב להיות שותף לזה ובעל גישה דומה, צריכה להיות חבילת סיוע ייחודית ולא סתם תוכנית הבראה שאתם מאלצים את העירייה לכתוב.

יורי שטרן: הרי ברור שתוכנית הבראה כזאת תיפול, זה בלוף.

יורי שטרן: העיר הזאת לא יכולה להבריא בדרכים רגילות, היא חייבת לקבל סיוע מיוחד.

יורי שטרן: אם לא תתנו לה סיוע אתם אחראים להתמוטטותה.

יורי שטרן: בגלל הסיבות שציינתי כתבתי מכתב לשר הפנים ולמנכ"ל משרדו ואף דיברתי אישית עם המנכ"ל.

יורי שטרן: אני חושב שכל ועדות החקירה שאתם מקימים עכשיו הם בדיחה גסה, כי אם העיר הזאת זקוקה למשהו היום, זה יציבות מסוימת ולא חוסר ודאות.

יורי שטרן: במקום זה אתם מקימים ועדת חקירה ואז כל ההנהלה הנבחרת של העיר במקום לעסוק באמת בצרכים של העיר, עוסקת בכיסוי של כל מיני מקומות בגופה מפני ועדת חקירה.

יורי שטרן: זה מדרדר עוד יותר את העיר.

יורי שטרן: אני לא קובע אם ראש העיר טוב או לא טוב, אבל סוף סוף נבחר ראש עיר, תנו לו לעבוד, תסייעו בידו ובעוד שנה או שנתיים תחליטו אם יש מקום לחקור בעיר שהוועדה הקרואה שאתם מיניתם נתנה דוגמה רעה.

יורי שטרן: אני לא מאמין בדרך הזאת ולא רואה איך זה מביא לפתרון הבעיות.

יורי שטרן: נציגת שתי"ל נשאה כאן נאום נרגש בנושא סדר העדיפויות.

יורי שטרן: אני טוען שאין סתירה בין זה לבין דברים אחרים שצריך לעשות.

יורי שטרן: הבנייה הבלתי חוקית בעיר הזאת היא מכה לכל דבר אחר ולכן אני לא מסכים עם אלה שאומרים שבגלל שזה עולה כסף, קודם צריך לטפל בדברים אחרים.

יורי שטרן: כמה ילדים סובלים ואין להם שום מוצא בגלל הבנייה הבלתי חוקית?

יורי שטרן: זה גורם לכך שהשכונות הטובות בעיר מתחילות להיהרס והאוכלוסיה הטובה נוטשת את העיר.

יורי שטרן: איזה נזק לדורות זה גורם יום יום?

יורי שטרן: לכן מי שעוסק במלאכה הזאת יבורך והוא צריך להאיץ אותה.

ואסל טאהא: אני מצטרף לדבריו של חבר הכנסת מצנע.

ואסל טאהא: הוא צדק בכל מה שאמר ואני לא אוסיף עוד.

ואסל טאהא: אני רוצה להדגיש שני אלמנטים – אחרי הסיורים שקיימה ועדת הפנים בלוד נוכחנו לדעת איך הכל שם קורס וגם שהיתה לעיר ועדה קרואה שהוסיפה גירעון על גירעון.

ואסל טאהא: היו דוחות כספיים שאף אחד במשרד הפנים לא התייחס אליהם ולא נקט בשום סנקציה נגד האחראים.

ואסל טאהא: לא התייחסו לאלה שגרמו להתמוטטות הזאת ואפשרו להם להמשיך.

ואסל טאהא: אף אחד לא מצביע על האשמים האמיתיים, אלא ממשיכים להאשים את האוכלוסיה.

ואסל טאהא: לא העירייה אשמה ולא משרד הפנים, אלא האוכלוסיה.

ואסל טאהא: במצב הזה האוכלוסיה היא הקורבן.

ואסל טאהא: כואב לי עוד יותר שכל הזמן מפנים אצבע מאשימה כלפי האוכלוסיה הערבית, למרות שהם הקורבנות העיקריים של המצב הזה.

דניאל שאולוב: בחלק מהדברים הם אשמים.

ואסל טאהא: אני לא מדבר כרגע על סוחרי סמים, כי יש גם סוחרי סמים ערבים וגם יהודים.

ואסל טאהא: כשאני רואה שהעירייה מנהלת במשך שנים משא ומתן על שלושה-ארבעה בתים שנבנו בלי היתר ומשרד ראש הממשלה מקיים פגישות עם העירייה כדי לאכוף את החוק, כדי להקצות ארבעה מיליוני שקלים כדי להרוס בתים, ומצד אחר אני שומע שלבני הנוער אין שום מסגרת, כי אין כסף.

ואסל טאהא: מסתבר שיש כסף להרוס בתים.

דניאל שאולוב: יש חוק במדינה.

ואסל טאהא: צריך לשנות את הקונספציה.

ואסל טאהא: ברור שהעיר מתמוטטת והאוכלוסיה היא הקורבן.

ואסל טאהא: ברור לי גם שההאשמות שמופנות כלפי האוכלוסיה הערבית אינן נכונות.

ואסל טאהא: צריך להפנות את האשמה כלפי השלטון המרכזי וכלפי העירייה.

ואסל טאהא: יש להבטיח לאוכלוסיה הערבית אלטרנטיבות.

ואסל טאהא: אי אפשר להאשים אותם כל הזמן ולזרוק אותם לרחובות.

יעקב ליצמן: עד היום הוקמו ועדות חקירה כדי לחקור את פעולות ראשי הערים.

יעקב ליצמן: לא שמעתי אף פעם שהוקמה ועדת חקירה כדי לחקור פעולות של ועדה קרואה.

יעקב ליצמן: בבני ברק למשל, לפני כשמונה שנים מינו ועדה קרואה.

יעקב ליצמן: נאמר אז שמינו ועדה קרואה משום שמשרד הפנים סירב לאשר לעיריית בני ברק תוספת של 20 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: בשנה הראשונה הוועדה הקרואה הוציאה 140 מיליון שקלים,280 מיליון בשנה השנייה והשאירה חובות פי עשרה ממה שהיו לפני כן.

יעקב ליצמן: אולי צריך לחשוב על ועדת חקירה כדי לחקור את הוועדות הקרואות למיניהן.

יעקב ליצמן: אפשר לעשות תוכנית הבראה כאשר עירייה נוהלה כל השנים בצורה תקינה ובשנה מסוימת היו חריגות שכר וכד' ונוצרו גירעונות.

יעקב ליצמן: במקרה כזה עושים תוכנית הבראה כדי להחזיר את העירייה למסלול הרגיל.

יעקב ליצמן: אי אפשר לעשות תוכנית הבראה בעיר – עד כמה שאני זוכר – שאף פעם לא היתה במסלול הנכון.

יעקב ליצמן: בכל פעם היו רק צרות, סמים, בעיות ומריבות.

יעקב ליצמן: הדבר היחיד שיש להם זה שדה תעופה, אבל מה שיש להם משדה התעופה זה רק את הרעשים האיומים של המטוסים, אבל כסף מזה אין.

יעקב ליצמן: לכן גם בגלל זה אנשים לא רוצים לקנות שם דירות, שכן מדוע לגור שם אם אפשר לעבור לשוהם או למודיעין.

יעקב ליצמן: צריך פעם אחת ולתמיד – זה נכון גם ללוד וגם למקומות אחרים – לפתור את הבעיה.

יעקב ליצמן: בעשר השנים האחרונות לא היה ללוד אפילו יום אחד טוב.

יעקב ליצמן: צריך לעשות משהו חריג.

דוד אזולאי: אדוני המנכ"ל, שמענו כאן דברים קשים מהתושבים וניכרים כאן דברי אמת.

דוד אזולאי: אני רוצה לשאול אותך ואת נציג משרד ראש הממשלה איך מתכוונים לממש את ההבטחה של ראש הממשלה שהעיר לוד תקבל טיפול מיוחד ממשרד ראש הממשלה.

דוד אזולאי: אני מבין שכשמדברים על טיפול מיוחד לעיר זה אומר הקצבות מיוחדות מעבר לתקציבים הרגילים שכל עיר מקבלת.

דוד אזולאי: אדוני המנכ"ל, אולי כדאי לאמץ רעיון אחר.

דוד אזולאי: במקום להקים ועדת חקירה ללוד, אולי כדאי להקים ועדת מנכ"לים של כל משרדי הממשלה שכל תפקידם יהיה טיפול בעיר לוד, על מנת לתת לעיר פתרונות כל אחד באמצעות המשרד שלו.

דוד אזולאי: חבר הכנסת ליצמן התייחס לנושא נמל התעופה.

דוד אזולאי: בזמנו דיברו על הקמת ועדת גבולות כדי לבדוק את האפשרות להעביר את נתב"ג לתחום השיפוט של העיר לוד.

אמיל חדד: ראש הממשלה לא הסכים לזה.

אמיל חדד: הוא דיבר על דולר לנוסע.

דוד אזולאי: מדוע לא לחדש את הרעיון הזה של הקמת ועדת גבולות?

דוד אזולאי: הרי בעבר כבר הוחלט להקים ועדה כזאת לבדיקת האפשרות של סיפוח נתב"ג לעיר לוד.

דוד אזולאי: אם לממשלת ישראל אין תקציב, הרי מנתב"ג יכולה לבוא הישועה.

אורי קאופמן: הזרמת כספים היא לא הפתרון.

יעקב בונדה: אם לא יודעים לנהל את הכסף, חבל על כל אגורה.

אמיל חדד: אתם חבורה של צבועים.

אמיל חדד: אתם אנשים פוליטיים.

גדעון בר-לב: אני מצטער על לוח הזמנים המוגבל שלי, כי התחייבתי לבוא לכאן בין אחת לשתיים וכבר מחכים לי בנושא אחר, כי באופן מפתיע אנחנו עוסקים ב-150 רשויות.

גדעון בר-לב: אנחנו במשרד הפנים רואים ומבינים את המצב העגום של העיר לוד ומקדישים לזה הרבה תשומת לב.

גדעון בר-לב: אני לא אכנס לתחום של משרד ראש הממשלה שכרגע עוסק באיגום משאבים ופעילות במסגרת הטיפול הנקודתי.

גדעון בר-לב: מה שעושה משרד ראש הממשלה זה בעצם תחליף לוועדת מנכ"לים, כי הוא אמור לייצג את האינטרסים של כל משרדי הממשלה, כדי לנסות לתאם בין כל משרדי הממשלה ולפתור בעיות נקודתיות.

גדעון בר-לב: ברשותכם אני אתייחס עתה למה שקורה כרגע מזווית הראייה של משרד הפנים.

גדעון בר-לב: אני לא רוצה להתייחס כרגע לנושא של ועדה קרואה או לא ועדה קרואה, אני גם לא בטוח שהולכים למנות ועדה קרואה, אבל לפני כחצי שנה הקמנו ועדה לבדיקת תפקוד העיר לוד והעומדים בראשה.

גדעון בר-לב: אני לא יודע מה יהיו המסקנות ואני לא יודע למה אנשים כבר החליטו שתהיה ועדה קרואה ואפילו זרקו שמות.

גדעון בר-לב: אני גם לא רוצה להתייחס למה שהיה במשרד הפנים לדורותיו, כי אני רואה רצף שלטוני ואני לא מנסה להטיל אשמה על מי שעמד בראש משרד הפנים בעבר.

גדעון בר-לב: כל אחד ניסה בדרכו לפתור בעיות ולעזור, לטוב או לרע.

גדעון בר-לב: לפיכך אני אדבר על מה היה בשנה האחרונה ומה יהיה בעתיד, כי זו התקופה שאני מכיר.

גדעון בר-לב: כרגע אנחנו בעיצומה של תוכנית הבראה.

גדעון בר-לב: תוכנית הבראה זה לא רק כסף.

גדעון בר-לב: הכוונה של תוכנית הבראה היא לייצב את מצב העיר לוד גם בהיבט הפיננסי.

גדעון בר-לב: אם ההיבט הפיננסי לא מיוצב לשום גוף או ישות משפטית אין תקומה.

גדעון בר-לב: אי לכך צריך לייצב את המצב ומשם להמשיך הלאה.

גדעון בר-לב: יש לנו שתי בעיות בעיר לוד: בעיה אחת היא הניהול השוטף, תזרים המזומנים השוטף השלילי שיש בפעילות.

גדעון בר-לב: הבעיה השנייה היא הגירעון המצטבר.

גדעון בר-לב: אנחנו מנסים לפתור את שני הדברים בו זמנים, כי אם לא נפתור את שני הדברים בו זמנית לא תהיה תקומה לעיר.

גדעון בר-לב: הקצב של הגירעון השוטף היה כחמישה מיליון שקלים לחודש, דהיינו 60 מיליון שקל לשנה.

גדעון בר-לב: זה היה הקצב בשנת 2003.

גדעון בר-לב: אם לא נעשה מעשה העיר תתמוטט.

גדעון בר-לב: הגירעון המצטבר של העיר לוד הוא כמאתיים מיליון שקל.

גדעון בר-לב: בחודש ספטמבר 2003 משרד הפנים דרש להגיש מייד תוכנית הבראה ולא לחכות ליולי 2004.

גדעון בר-לב: דובר על ספטמבר 2003.

גדעון בר-לב: מכל מיני סיבות התוכניות לא הושלמו, הוגשו טיוטות כאלה ואחרות שהיו – אני אומר בעדינות – לא מקובלות עלינו.

גדעון בר-לב: הגענו למצב שלפני כחצי שנה הקמנו את הוועדה כדי לבדוק את תפקוד העירייה.

גדעון בר-לב: בד בבד, לפני כחודשיים, מינינו חשב מלווה מטעמנו, כדי ללוות את העיר לוד בתפקוד השוטף, כדי לראות שנגיע למטרה כלשהי.

גדעון בר-לב: לפני כחודש הוגשה תוכנית הבראה נוספת.

גדעון בר-לב: התוכנית הזאת דורשת מקצה שיפורים.

גדעון בר-לב: יש התחייבות מטעם פרנסי העיר להגיש תוכנית מתוקנת עד סוף החודש הזה.

גדעון בר-לב: ראש העיר חתם על מכתב התחייבות במסגרת החוק החדש, אותו חוק שנקרא עוקף עיקולים, שאפשר לנו לפתוח חשבון בנק מיוחד לעיר.

גדעון בר-לב: אם היינו מזרימים כסף, הכסף לא היה מגיע למטרתו, לא לניקיון ולא לשום דבר אחר.

גדעון בר-לב: ראש העיר חתם בסוף חודש יוני על מסמך ונפתח חשבון בנק מיוחד.

גדעון בר-לב: בשבוע האחרון הוזרמו כספים ממשרד הפנים במסגרת מענק האיזון.

גדעון בר-לב: מענק האיזון של משרד הפנים מהווה רק חלק אחד מתוך המכלול של הכספים של העיר לוד.

גדעון בר-לב: החשבון הזה נועד להגן על המכלול של הכספים שהעיר גובה.

גדעון בר-לב: העיר גובה ארנונה, מקבלת כספים ממשרד הרווחה וכד' וכדי שהכסף לא ילך לטמיון, לא ניתן לעקל כספים בחשבון הזה.

גדעון בר-לב: עד כמה שאני יודע, בשבוע האחרון כבר שולמו משכורות ועוד תשלומים חיוניים, בין השאר בגין פינוי אשפה.

גדעון בר-לב: אם לא היינו משלמים בגין פינוי אשפה, המצב הרע של היום היה עוד יותר רע.

גדעון בר-לב: במהלך השבועיים הקרובים פרנסי העיר אמורים להגיש לנו את התוכנית לאחר תיקונים.

גדעון בר-לב: בהנחה שהתוכנית תהיה נאותה ותאושר על-ידי מועצת העיר ותאושר על-ידנו, אנחנו נתחיל להזרים כספים לכיסוי גירעון מצטבר.

גדעון בר-לב: מדובר בסיוע לפירעון אותם 200 מיליון שקלים של הגירעון.

גדעון בר-לב: הדבר הזה יוריד חלק מהגיבנת התקציבית הכספית שרובצת על כתפי העיר לוד וזה יאפשר תפקוד שוטף.

גדעון בר-לב: זה יאפשר לשלם באופן שוטף הוצאות שכר, מים, פינוי אשפה, מתנ"סים וכל מה שדרוש לתפקוד שוטף של העירייה.

גדעון בר-לב: בלי שהדברים האלה יתבצעו, אנחנו לא נוכל להמשיך, כי אנחנו לא נזרוק כסף לריק.

גדעון בר-לב: אם נראה שאין טעם ואין אפשרות להבריא את העיר בצורה הקונבנציונלית, יש את הדרכים האלטרנטיביות.

גדעון בר-לב: כרגע אנחנו מנסים לעשות את זה בצורה הקונבנציונלית וחשב מלווה מטעמנו ילווה את התהליך, בתקווה שהדבר הזה יתאפשר ונוכל להתקדם הלאה.

גדעון בר-לב: נאמר כאן שצריך לתת פתרונות לטווח הארוך.

גדעון בר-לב: תוכנית הבראה היא לטווח ארוך.

גדעון בר-לב: תוכנית הבראה אמורה להביא – אם הכל יסתדר – לאיזון בשנת 2006 ומשם והלאה לפרוץ קדימה.

גדעון בר-לב: אם הדברים האלה לא יתבצעו, אנחנו נאלץ לנקוט בצעדים יותר דרסטיים.

גדעון בר-לב: צריך להבין שאנחנו – השלטון המרכזי - לא להוטים לנהל רשויות מקומיות.

גדעון בר-לב: רשויות מקומיות צריכות להתנהל על-ידי הנבחרים כל זמן שהם מנהלים את הרשות המקומית בצורה סבירה.

גדעון בר-לב: ההתערבות שלנו תהיה במצבים קיצוניים, רק כשנראה שהנבחרים לא מנהלים.

גדעון בר-לב: חבר הכנסת ליצמן, המשאבים של מדינת ישראל ושל משרד הפנים אינם בלתי מוגבלים.

גדעון בר-לב: אולי בתקופה שכבודו היה יושב-ראש ועדת כספים היו משאבים בלתי מוגבלים.

גדעון בר-לב: בהסתכלות קדימה המשאבים שלנו אינם בלתי מוגבלים, אתם בוודאי יודעים מה קורה במדינה עם הקיצוצים התקציביים.

גדעון בר-לב: למרות הקיצוצים האדירים, בגלל ההתחייבות של ראש הממשלה לעיר לוד, בכל זאת נקצה כספים מעבר למה שאנחנו מקצים בתוכניות הבראה.

גדעון בר-לב: העברת סכומים כאלה לכיסוי גירעון מצטבר ועזרה בשוטף אין לה אח ורע בשום רשות אחרת.

גדעון בר-לב: ברור שניתן יותר מהרגיל, אבל אנחנו צריכים להיות בטוחים שיש אופק, שתוכנית ההבראה היא ברת יישום.

גדעון בר-לב: תוכנית הבראה היא דבר כואב.

גדעון בר-לב: כשרשות בגירעון תמיד הולכים בשיטה, שבשעתו הביא אותה למצוינות ראש עיריית תל-אביב בזמנו, צ'יץ'.

גדעון בר-לב: כשהיה גירעון גדול בעירייה, דבר ראשון שהוא עשה הוא להוציא את הקשיש המסכן מהמוסד ושם אותו ברחוב ואז כל העם היה מזדעק.

יעקב ליצמן: והוא הצליח בזה.

גדעון בר לב: יכול להיות.

גדעון בר לב: הנקודה אינה אם לתנועת נוער אחת שילמו ולשנייה לא.

גדעון בר לב: צריך לראות את המכלול, צריך לנהל את הכל ולא לזרוק חלק אחר בכל פעם.

גדעון בר לב: צריך לנהל את העיר בצורה טובה.

גדעון בר לב: לגבי עובדי העירייה – יש בעיר עודף עובדים.

גדעון בר לב: העלות של החזקת עודף עובדים פוגעת בשירותים החיוניים.

יעקב בונדה: השאלה איזה עובדים יישארו.

אמיל חדד: מר בונדה פוליטיקאי.

אמיל חדד: חבל שלא באו לכאן אנשים תמימים.

יעקב בונדה: אמיל לא פוליטיקאי, הוא איש תמים.

גדעון בר לב: כמו בכל תוכנית ובכל הבראה – לא משנה אם זה מפעל או עירייה – כולם צריכים לתת כתף.

גדעון בר לב: העירייה והתושבים צריכים לתת כתף לצמצום שירותים והקטנת מספר העובדים בעירייה.

גדעון בר לב: זה חיסכון בדברים שהם לא חיוניים, כדי לאפשר מתן שירותים חיוניים.

גדעון בר לב: אני מאוד מקווה שבשיתוף עם העירייה והאמצעים שנזרים, נוכל לעלות על דרך המלך.

דוד אזולאי: מר גיא בר-נתן, נציג משרד ראש הממשלה, אני מבקש לשמוע ממך סקירה לגבי הפעולות שנקט משרד ראש הממשלה.

דוד אזולאי: איך אתה מתכוון להתמודד עם הבעיות שנשמעו כאן מצד התושבים?

גיא בר נתן: ראשית אני רוצה להתייחס להערה לגבי הבנייה הבלתי חוקית בעיר.

גיא בר נתן: יפה שבצורה דמגוגית כל פעם שיש דיון על מצב העיר לוד באים כסרח עודף כל מיני נציגים של גורמים, שלחלקם יש אולי טענות אמיתיות, אבל חלקם הם גורמים עבריינים שמנסים להציג את טענותיהם.

גיא בר נתן: אני שומע את הטענה הזאת כבר כמה פעמים.

גיא בר נתן: בפעמים הקודמות שהייתי בוועדה התנסחתי בעדינות, אבל צריך להציג את התמונה כמו שהיא – מדובר בעבריינים שעוברים על חוקי מדינת ישראל והממשלה אינה יכולה לתת יד לזה.

גיא בר נתן: זה אומר שאנחנו נאכוף את החוק לצד העזרה שאנחנו נותנים לעיר, הן באמצעות פיתוח תוכניות חדשות למגזר הערבי, הן באמצעות פרוייקטים נוספים לעיר.

גיא בר נתן: מדובר בבנייה בלתי חוקית שהיום מקיפה מאות מבנים.

גיא בר נתן: חלקם אכן נמצאים בשכונה שנמצאת בתהליכי תכנון והכשרה.

גיא בר נתן: חלקם נמצאים על תוואי של תחבורה, כלומר מהווים נזק לעיר ונזק לאומי.

גיא בר נתן: חלק מהבנייה הבלתי חוקית היא בנייה שמשמשת לעבריינות בדרגות הגבוהות ביותר שלה, כלומר לברוני סמים, לאנשים שכדי להתקרב אליהם משטרת ישראל נזקקת לכוחות שקשה לתאר אותם.

גיא בר נתן: הטיפול של משרד ראש הממשלה הוא טיפול כולל, כלל מערכתי, שבא בעקבות הראייה של משרד ראש הממשלה כבר באמצע שנת 2002 שיש צורך בסיוע וליווי של העיר במגוון תחומים.

גיא בר נתן: במסגרת הטיפול הזה אנחנו מקיימים ועדות, או אד הוק או ועדות כוללניות, שכוללות את כל משרדי הממשלה ומטפלות במגוון של נושאים.

גיא בר נתן: הנושא העיקרי הוא אכן הנושא הפיננסי.

דוד אזולאי: בזמן שאתם מטפלים בבנייה הבלתי חוקית אתם גם נותנים פתרונות למצוקת הדיור בעיר?

גיא בר נתן: מי שמסתכל מהצד עשוי לחשוב שקידום כל הנושאים בלוד נעשה בצורה איטית, אבל זה לא נובע מכך שאף אחד שלא נותן את משאבי הזמן שלו, אלא מכך שהמצב בעיר לוד מאפיין הזנחה של שנים רבות.

גיא בר נתן: זה נבע הן מניהול כושל, הן מכניסה לגירעונות בלתי מתקבלים על הדעת, הן העסקת עובדים מיותרים – ועתה ראש העיר עובד על תוכנית הבראה שתכלול פיטורים של יותר מ-200 עובדים.

דוד אזולאי: יש לעיר לוד תוכנית מתאר.

דוד אזולאי: מדוע לא מבצעים את התוכנית הזאת כדי לתת פתרונות דיור בעיר?

גיא בר נתן: אי אפשר לקחת בן אדם בן 24 שלמד רק שלוש שנות לימוד ולומר שבנוהל מזורז נלמד אותו וניתן לו תואר אקדמי.

גיא בר נתן: אנחנו מנסים לעשות את זה בנוהל המזורז ביותר שאפשר ולא לעשות צחוק מהעבודה.

גיא בר נתן: אני לא יכול לומר שתוך שלושה חודשים אני אהפוך את העיר לוד להיות רמת השרון.

גיא בר נתן: מי שחושב כך, משלה את עצמו.

גיא בר נתן: אפשר להפריח הבטחות, אבל אני לא יכול לעשות את זה, כי אני איש מקצוע ולא איש פוליטי.

גיא בר נתן: אני מוסר כאן את הדברים כפי שהם, כפי שאני מכיר אותם בשנתיים וחצי האחרונות שאני מטפל בנושא הזה בצורה מקצועית.

גיא בר נתן: אי אפשר להביא את המצב של העיר לוד תוך חודשים למצב כפי שהיינו רוצים.

גיא בר נתן: טיפול שורש אומר להוציא קודם כל את הגורמים השליליים שעד עתה עיכבו את העיר.

גיא בר נתן: כמו למשל היעדר פיקוח.

גיא בר נתן: זה אומר שהממשל המרכזי לא עצר את הממשל המקומי בזמן.

גיא בר נתן: עדיין האחריות המשפטית חלה על הרשות המקומית, כי היא זו שאחראית לכל הגירעונות מאז שהם החלו ועד עתה.

גיא בר נתן: במשך תקופה מסוימת אכן היתה ועדה קרואה שלא הוכיחה את עצמה ככזו שמסוגלת לעשות דברים בצורה כזאת שתייעל את העבודה של העירייה.

גיא בר נתן: זה לא אומר שכל ועדה קרואה שתהיה תיכשל.

גיא בר נתן: זה גם לא אומר שהיום הפתרון הוא ועדה קרואה.

גיא בר נתן: יש ועדת חקירה שאמורה לבדוק את תפקוד העיר ואת תפקוד ראשי העיר.

יונה בונדה: עד מתי היא תפעל?

גיא בר נתן: לפי המידע שקיבלתי ממשרד הפנים ועדת החקירה אמורה לסיים את עבודתה בשבועות הקרובים, כלומר בסוף החודש הזה או בתחילת חודש אוגוסט.

גיא בר נתן: אני מקווה שוועדת החקירה תסיים את העבודה שלה ותסיק מסקנות שיהיו כאלה שניתן יהיה לבנות על גביהן צורת עבודה נכונה.

דוד אזולאי: האם ועדת החקירה גם תצביע על מי שגרם למצב הכספי הקשה של העירייה?

גיא בר נתן: אני לא יודע מה יהיו המסקנות של הוועדה.

גיא בר נתן: הוועדה חקרה את נציגי העיר ואני מבין שהופיעו בפניה גם נציגי ועד העובדים, נציגים של משרדי הממשלה וגם תושבי העיר.

גיא בר נתן: אני מניח שהם קיבלו תמונה רחבה שיכולה לאפיין את הבעיות של העיר.

דוד אזולאי: מי יושב-ראש הוועדה?

אלי סער: עוזי וכסלר.

דוד אזולאי: אני מבקש ממנהלת הוועדה לפנות למר וכסלר ולהפנות את תשומת לבו לכל הדיונים שהיו בוועדת הפנים של הכנסת במשך כל השנים, כדי לדעת את האמת גם באמצעות ועדת הפנים.

גיא בר נתן: אנחנו מחכים להמלצות הוועדה שיכולות לשנות את צורת הפעולה שלנו או לומר שמה שאנחנו עושים עכשיו הוא נכון ושנמשיך הלאה.

גיא בר נתן: אני מניח שהמלצות הוועדה יענו על חלק מהשאלות, כמו למשל מי צריך לטפל עכשיו בעיר ומה הנושאים שצריך לתת עליהם יותר דגש ומה פחות.

גיא בר נתן: יש מספר נושאים שלגביהם אין ספק, כמו למשל תוכנית הבראה.

גיא בר נתן: מנכ"ל משרד הפנים נתן כאן סקירה לגבי אופן הטיפול.

גיא בר נתן: אנחנו, במשרד ראש הממשלה, התחלנו את הטיפול הממוקד בעיר לוד כבר באמצע שנת 2002, עוד בזמנו של מקסים לוי, זכרונו לברכה, אחר כך המשכנו בעבודה מול בני רגב, כשהיה ממלא מקומו וגם לאחר שנבחר לראש עיר – עד כמה שאני יודע הוא נבחר ברוב גדול.

גיא בר נתן: יש להבין שאנחנו עובדים במערכת דמוקרטית ולעתים יש אי שביעות רצון של שלטון מרכזי משלטון מקומי וההפך.

גיא בר נתן: לשם כך מונתה ועדת חקירה.

גיא בר נתן: דרך אגב, זה נעשה בהליך די חריג, כי בדרך כלל לא ממנים ועדת חקירה מספר חודשים לאחר שמתמנה ראש עיר, אך מאחר שבכל זאת יש בעיה ולא מוכנים להעלים עין מהבעיה, הוקמה ועדת חקירה ויכולות להיות לה כל מיני מסקנות.

גיא בר נתן: הטיפול של משרד ראש הממשלה החל ביולי 2002 במסגרת בין-משרדית שכללה מסגרת רחבה של נושאים - בנושא הפיקוח על הבנייה, המצב הפיננסי של העירייה, מצב התשתיות בעיר, תוכניות, תחבורה, ביטחון התושבים בעיר ועוד נושאים.

גיא בר נתן: לצערנו הטיפול הזה נתקל בבעיה אקוטית: המצב הפיננסי של העירייה.

גיא בר נתן: אי אפשר לעשות טיפול רוחבי במסגרת רחבה של נושאים כאשר הדבר הבסיסי ביותר, שהוא המנוע של העירייה – הכסף – לא קיים בצורה נגישה.

גיא בר נתן: זה אומר שהיום אנחנו לא יכולים לטפל בהרבה פרוייקטים, אי אפשר לשלם שכר עובדים וכן ניהול מחלקות, כמו מחלקת הרווחה למשל.

גיא בר נתן: אחת למספר שבועות, לפי הצורך, קיימנו ישיבות הן במסגרת בין-משרדית והן במסגרת אד הוק, כלומר ישיבות מיוחדות בנושאים שהיו חיוניים לעיר.

גיא בר נתן: לצערנו הרב בגלל המצב הכלכלי של העיר בתחילת שנת 2003 כבר היה ברור לנו שאנחנו תקועים ולא יכולים לקדם פרוייקטים.

גיא בר נתן: באפריל 2003 פנינו לעירייה ואמרנו שלדעתנו יש לפטר עובדים.

גיא בר נתן: אמרנו באופן חד משמעי שכאקט מיידי שיחסוך מיליוני שקלים, קודם כל יש לפטר עובדים.

גיא בר נתן: לצערנו הרב לאחר מכן התקיימו בחירות והדברים לא הסתייעו.

גיא בר נתן: כך גם הנושא של הפיקוח על הבנייה.

גיא בר נתן: שני הנושאים החשובים האלה לא קודמו בצורה שרצינו.

גיא בר נתן: למעשה משרד ראש הממשלה הוא זה שיזם את המהלך של תוכנית ההבראה.

גיא בר נתן: הישיבה הראשונה היתה ביוזמתנו בהשתתפות מנכ"ל משרד הפנים וראש העירייה.

גיא בר נתן: הטיוטה של תוכנית ההבראה היא ברוח ההנחיות של משרד ראש הממשלה, קרי אנחנו לא עובדים על תוכנית הבראה שאמורה להסתיים בשנת 2005, כפי שרשות רגילה מתבקשת לעשות, אלא בסוף 2006.

גיא בר נתן: זה דבר חריג.

גיא בר נתן: תוכנית ההבראה הזאת לא תסתיים באיזון גמור וזה אומר שהגירעון השוטף של 2006 לא יעמוד על אפס שקלים.

גיא בר נתן: זה בהחלט דבר חריג, כי בעצם אומרים שעושים תוכנית הבראה, בסופו של דבר ה"חולה" לא בריא, אבל לוקחים בחשבון שבגלל המצב של העיר לא ניתן יהיה להגיע לאיזון מושלם.

גיא בר נתן: אנחנו מפעילים מכבש של לחצים הן על העירייה והן על משרד הפנים, מקיימים ישיבות במשרד ראש הממשלה וכצעד חריג אף הזמנו אלינו את נציגי ועד העובדים, אך הם ביטלו את הפגישה מטעמיהם הם.

גיא בר נתן: אנחנו מוכנים לשמוע את כל התושבים ויש אפילו כאלה שאמורים להיפגש אתי ביום חמישי הקרוב.

גיא בר נתן: יכול להיות שיהיה מי שיאמר שאני חוטא לתפקידינו משום שמשרד ראש הממשלה לא צריך להשקיע כל כך הרבה משאבי זמן בנושא הזה, אבל אנחנו חושבים שמדובר בעיר ואם בישראל עם בעיות אקוטיות.

גיא בר נתן: אנחנו גם חושבים שהיא עלולה לשמש דוגמה לא טובה - איך חס וחלילה תיראה המדינה בעוד כמה שנים אם מצב ההזנחה יימשך ולכן אנחנו רוצים להראות נחישות.

גיא בר נתן: לפי מיטב ידיעתי תוכנית ההבראה אמורה להיחתם בשבועות הקרובים.

גיא בר נתן: ראש העיר חתם על תוכנית ההבראה ויש גם לומר שצריך הרבה אומץ לעשות זאת, משום שהוא בעצם שם את כיסאו על אותה חתימה.

גיא בר נתן: הוא חתם שהוא מגיש תוכנית הבראה תוך שלושים - - -

יונה בונדה: מתי התחילו את הספירה של השלושים יום?

יונה בונדה: אנחנו שומעים את המספר הזה כבר הרבה זמן.

אמיל חדד: מר בר נתן, אתה עדיין רוצה לשבת עם התושבים בשבוע הבא?

גיא בר נתן: אני מוכן לשבת עם כל מי שרוצה להשמיע את דבריו.

גיא בר נתן: אנחנו יושבים עם כל גורם.

גיא בר נתן: מי שמביע עמדות פוליטיות או לא, זה לא מעניין אותי, כי אני שומע עובדות.

גיא בר נתן: את העובדות האלה אני מסנן ומנסה להפיק מהן את מה שטוב לעיר.

גיא בר נתן: מה שמעניין אותי זה העיר ולא שום ייצוג פוליטי.

גיא בר נתן: התחלנו עם מקסים לוי ואנחנו ממשיכים עם בני רגב.

גיא בר נתן: אני לא יודע מה יוחלט בוועדת החקירה, אם יוחלט להקים ועדה קרואה או להמשיך עם בני רגב, שהרי בינתיים החלפת ראש עיר כל חודש לא הוכיח את עצמו כדבר יעיל.

גיא בר נתן: גם התושבים צריכים להבין שכשמחליפים מנהל טוב במנהל טוב אחר כל חודש, זה אומר שהעסק לא מתנהל כפי שצריך.

גיא בר נתן: לפעמים עדיף להמשיך במצב הקיים כאשר יש ניסיון – כפי שקורה עתה – של השלטון המרכזי להשפיע על השלטון המקומי.

גיא בר נתן: תאמינו לי שמשפיעים בצורה בלתי רגילה, בלחץ לא רגיל, עד כמה שמתאפשר מבחינה חוקית.

גיא בר נתן: אתם צריכים להבין שיש חוק במדינת ישראל וגם גדר שהקימה המדינה מסביב לירושלים ניתן לפרק בהחלטה של בית משפט.

גיא בר נתן: זה אומר שאנחנו במדינה מתוקנת ואני כפקיד ממשלתי לא יכול לומר לראש העיר איפה לפנות אשפה ואיפה לא.

גיא בר נתן: אנחנו לא יכולים להתערב בכל דבר, אבל לא נחזור לנגע של היעדר פיקוח כפי שהיה בעבר.

גיא בר נתן: מעתה ואילך עינינו תהיה פקוחה.

דוד אזולאי: האם אתה מודע לבעיה שהעובדים שאמורים לפטר במסגרת תוכנית ההבראה הולכים לבית דין לעבודה והם מוצאים צווי מניעה נגד העירייה?

דוד אזולאי: זה מעכב את תוכנית ההבראה.

גיא בר נתן: באפריל-מאי 2003 פניתי לפרנסי העיר ואמרתי להם שזה הזמן להחליט את מי מפטרים ולדון מול נציגי העובדים, כדי שאם נראה שהדיונים האלה לא מתנהלים כמו שצריך נלך לשלב המשפטי אשר אורך זמן רב, כדי שאפשר יהיה להגיע לפתרון כמה שיותר מהר.

גיא בר נתן: לצערנו הרב זה לא התנהל אז כסדרו ולא נענו לפנייה של משרד ראש הממשלה.

גיא בר נתן: הדיונים על פיטורי עובדים החלו רק לאחרונה.

גיא בר נתן: הדיונים עתה אינם בשלב המשפטי, אלא בשלב המשא ומתן עם ועדי העובדים.

גיא בר נתן: לפי מיטב ידיעתי יש רשימה של 220 עובדים שחתומה ומוסכמת הן על העירייה והן על ועד העובדים.

גיא בר נתן: בנוסף לרשימה זו עובדים עתה על רשימה נוספת של 30 עובדים נוספים, חלקם טובים, אחרים טובים פחות, חלקם חיוניים וחלקם פחות.

גיא בר נתן: זה כמובן אקט של פשרה של שני הצדדים.

גיא בר נתן: למען האמת לא מדובר כאן רק בשני צדדים אלא יותר, כי יש בעיר לוד יש הרבה אינטרסים ואנחנו מצדנו משתדלים לא להיכנס לזה.

גיא בר נתן: מספר העובדים שאמורים לפטר נשמע לכם אולי עצום, אבל הפיטורים הללו לא ישפיעו על השירותים של העירייה, משום שהיום התושבים סובלים יותר מזה שיש עודף עובדים שמונע מהם תקציבים.

גיא בר נתן: יכול להיות שזה יסגור מחלקות או מתנ"סים, אבל אין ברירה.

גיא בר נתן: כמו שמנהלים משק בית של משפחה, כאשר בתקופה מסוימת יש בזבזנות, הרי אחר כך צריך לוותר על דברים חיוניים, על מנת שלהבא לא תהיה קריסה כלל מערכתית.

גיא בר נתן: המדינה לא תוכל במקרה של קריסה להעביר לעיר מאות מיליוני שקלים, כי לדאבוננו הרב בשנה הבאה כנראה יהיה קיצוץ גדול בתקציב המדינה ואני מקווה מאוד שנוכל לעמוד בתוכנית הזאת.

דוד אזולאי: לקחתם את זה בחשבון?

גיא בר נתן: זה לא נלקח בחשבון ואני אעמוד על כך שהכספים שצריכים להגיע לקופתה של עיריית לוד אכן יגיעו.

גיא בר נתן: זה לא נשמע הישג גדול, אבל זה בהחלט הישג גדול.

גיא בר נתן: כנראה שלאנשים אין מושג באיזה מצב כלכלי המדינה נמצאת.

גיא בר נתן: אם הם רוצים לקבל מושג על מצבה הכלכלי של המדינה, שיסתכלו על בתי אב בלוד שהגיעו לקריסה כלכלית.

גיא בר נתן: זה גם המצב של המדינה.

גיא בר נתן: רצוי שאנשים יבינו שאם המדינה התחילה בצמיחה נראה את התוצאות – כמו בעיר לוד – רק בעוד מספר שנים ולא באופן מיידי.

גיא בר נתן: עשרות מיליוני השקלים שיגיעו לקופת העירייה אם תאושר תוכנית ההבראה הם מכספי משלמי המסים בכל המדינה.

גיא בר נתן: זה אולי לא יספיק כדי לפתור את כל הבעיות, אבל זו תרופה הכרחית.

גיא בר נתן: זה גם אומר שצריך שיתוף פעולה הן של העירייה והן של ועדי העובדים.

אמיל חדד: גם של האזרחים הטובים האלה.

יאנה שאליטו: איך מבטיחים שהכסף הזה יזרום לדברים טובים?

גיא בר נתן: מונה לעיר חשב מלווה.

דוד אזולאי: חשוב להדגיש שחשב מלווה של היום זה לא מה שהיה פעם.

דוד אזולאי: ראש הרשות לא יכול להוציא אפילו שקל אחד ולא לחתום על חוזה אחד בלי שהחשב המלווה מאשר.

גיא בר נתן: מבחינת העירייה חשב מלווה הוא גורם שלישי, אובייקטיבי, שבוחן את ההתנהלות של העירייה צעד אחר צעד.

גיא בר נתן: זה אומר שהאזרחים יוכלו לדעת באופן מוחלט שכספים ילכו רק להיכן שצריך לפי הנחיות השלטון המרכזי.

גיא בר נתן: זה גם אומר שאי אפשר להיענות לכל דרישות תושבי העיר, כמו פתיחת כיתות בכל מיני מקומות או מתנ"סים וכו'.

גיא בר נתן: מעתה לא יהיו יותר המשחקים האלה, אלא שעיריית לוד תנוהל בצורה סיסטמטית – מכניסים כסף בצד אחד של המערכת והכסף יוצא מצד אחר לפי שיקול דעת מאוד מקצועי.

גיא בר נתן: זה אומר שהתושבים יקבלו את מירב השירותים שניתן לקבל במסגרת מאוד מצומצמת, כאשר המטרה היא להגיע להבראת העיר.

גיא בר נתן: זה אומר שהיום נהיה עם עירייה מאוד מצומצמת, עם מבנה עירייה שלדי שיהיה חסכוני לעיר.

גיא בר נתן: זה אומר שלמשרדי הממשלה יהיה יותר ביטחון לתת תקציבים לפרוייקטים שיוכלו לסייע לעיר.

גיא בר נתן: למשל, אם אני מבקש ממשרד מסוים 40 מיליון שקלים כדי להכניס מכללה לעיר לוד, כמו מכללת "שערי משפט", דבר אשר ישדרג את העיר בצורה בלתי רגילה, מתייחסים אחרת לבקשה שלי.

גיא בר נתן: זה שמשרדי הממשלה יודעים שהכסף שלהם לא נופל לבור בלי תחתית, מקל עליהם להעביר תקציבים.

גיא בר נתן: במהלך השנים אנחנו נכניס עוד ועוד גורמים שישפרו את המצב בעיר.

גיא בר נתן: אנחנו מנסים לקדם תוכנית לפיה שכונות של אנשי קבע ייבנו בעיר ובעיר יתחיל תהליך כפי שהיה לפני מספר שנים ביבנה.

גיא בר נתן: זה אומר שאוכלוסיה מבוססת תעבור לעיר, דבר שיביא לעוד גביית ארנונה והיטלי השבחה.

גיא בר נתן: אלה תהליכים שמתרחשים במשך שנים.

גיא בר נתן: במשך שנים רבות תוכניות פיתוח של העיר לא קודמו.

גיא בר נתן: כרגע אני לא מפנה אצבע מאשימה לאף אחד.

גיא בר נתן: אם בעבר רצו להקים אזור תעשייה בצפון העיר וזה נתקע, זה אומר ש-300,000 מטרים רבועים שהיו צריכים להיבנות לא נבנו ואז העיר גם לא קיבלה את הגמול של היטלי ההשבחה והארנונה שהיו משלמים אותם אנשי עסקים.

דוד אזולאי: יש תוכניות מגירה שעדיין לא יצאו לפועל?

גיא בר נתן: לאור העובדה שראינו שהישיבות הבין-משרדיות שמתקיימות מתפזרות על נושאים רבים שיש להם עלות תקציבית גדולה שהעירייה לא יכולה לעמוד בהם, הקמנו ועדה שמטפלת באופן סדיר בתוכניות.

גיא בר נתן: נניח שאני רוצה להקים מתנ"ס, העירייה צריכה להשתתף ב-25% מעלות הקמתו, אבל גם אם ראש העיר יעמוד על ראשו במשך שלוש יממות זה לא יעזור לו, כי אין לו אף גרוש לתת, שכן כל הכספים של העירייה מעוקלים.

גיא בר נתן: שואלים כיצד משרד ראש הממשלה עזר, אזי צריך לדעת שהועבר חוק באופן מזורז שאפשר לכל ראשי העיריות שנמצאים במצוקה לחתום על הסכם שמאפשר הבראת העירייה ולקבל בינתיים תקציבים לצרכים דחופים, כולל תשלום שכר לעובדים, בלי שאפשר יהיה לעקלם.

גיא בר נתן: דוגמה לטיפול שלנו – באנו למחלקת ההנדסה של העירייה ואמרנו להם שנשב יחד עם כל נציגי משרדי הממשלה: משרד הבינוי והשיכון, מינהל מקרקעי ישראל, משרד הפנים וכל הגורמים הרלוונטיים, ונקדם את הנושאים של המחלקה.

גיא בר נתן: זה אומר שאחת לחודש מקיימים ישיבה ומבררים איפה המחלקה תקועה, מי תוקע ולמה ואז אנחנו יושבים עם אותו גורם.

גיא בר נתן: יש לנו ישיבות עם מהנדסי מחוזות ועם אדריכלים וכו' ומקדמים את העבודה של העירייה.

גיא בר נתן: יותר מזה אי אפשר לעשות.

גיא בר נתן: יותר מזה זה אומר ועדה קרואה.

גיא בר נתן: לגבי מחלקת הרווחה – מחלקת הרווחה אכן לא פועלת בעיר, כמו בשאר הנושאים, בגלל הבעיה הכלכלית.

גיא בר נתן: אין פה שום תחכום.

גיא בר נתן: זה לא אומר שאין עובדים מתאימים וכו', פשוט אין כסף ולכן לא משלמים להם.

גיא בר נתן: העובדים מחכים חודש-חודשיים ומי שיכול למצוא מקום עבודה אחר עוזב, ומי שלא – מפסיק.

גיא בר נתן: מחלקת הרווחה של העיר פשטה את הרגל.

גיא בר נתן: בשבועות האחרונים שוחחתי עם לשכת מנכ"ל משרד הרווחה והיום בבוקר שוחחתי גם עם עוזרת שר הרווחה.

גיא בר נתן: ההחלטה העקרונית של משרד הרווחה היא שעד שמצב העניינים יסתדר הם עצמם מנהלים את מחלקת הרווחה, לפחות בדברים הדחופים.

גיא בר נתן: ד"ר קדמן פנה אלינו בעניין הזה וכן מגורמים אחרים.

גיא בר נתן: אנחנו מוצאים לנכון שגם זה יהיה אחד מהנושאים שמשרד ראש הממשלה יפקח עליהם.

גיא בר נתן: זה אומר שאנחנו נבדוק מול משרד הרווחה שאכן המטרה שהם שמו לעצמם לטפל בנושאים העירוניים תמומש.

מאיר הרמתי: זה בתנאי שוועד העובדים ייתן לעובדים של המשרד להיכנס.

מאיר הרמתי: ועד העובדים מונע מהמפקחים להיכנס ולעזור לשירותי הרווחה לתפקד.

מאיר הרמתי: הוכנה תוכנית חירום כדי לעזור לעיר לוד, כולל הצמדת המפקחים שיעשו את העבודה יחד עם עובדי הרווחה, אבל לצערנו ועד העובדים לא אפשר את כניסת העובדים.

אמיל חדד: תראו את האבסורד – עוזרות גננות מקבלות משכורת, אבל הן שובתות כבר ארבעה חודשים.

אמיל חדד: הן דורשות לקבל את ימי השביתה, הלנת שכר וכו' וההצגה ממשיכה.

אמיל חדד: בלוד אין שקט ולכן קשה לפעול.

אמיל חדד: מנכ"ל משרד הפנים צריך להבין שאם הוא היה מקפיא את ועדת החקירה לשמונה חודשים - - -

יעקב בונדה: לכל החיים, למה רק לשמונה חודשים?

אמיל חדד: המנכ"ל היה צריך להקפיא את עבודת הוועדה לשמונה חודשים ולא לתת לתושבים האלה להתסיס, כי לא טוב להם שנבחר ראש עיר חדש, הם רצו ראש עיר אחר שנכשל.

אמיל חדד: הם יודעים לעשות רק בלגאן.

דוד אזולאי: אני מבקש לברר מה קרה עם ועדת החקירה שבזמנו החליט משרד הפנים להקים לגבי ועדת גבולות לצורך סיפוח נתב"ג לעיר.

גיא בר נתן: לגבי נתב"ג התקבלה החלטה לא לספח את נתב"ג לעיר.

גיא בר נתן: נתב"ג מתנהל יותר טוב מהעיר לוד - - -

אורי קאופמן: מה דעתך לספח את לוד לנתב"ג?

גיא בר נתן: ההנחה היתה שאם נספח את נתב"ג לעיר לוד במצב שבו היא מתנהלת, זה רק יזיק.

גיא בר נתן: אם מפעל בקריסה, גם אם תביא אליו את המנהל הטוב ביותר בעולם, במצבים מסוימים גם הוא לא יוכל להושיע.

גיא בר נתן: יש היסטוריה וזה אומר שישות משפטית לא יכולה לברוח מהמעשים שלה.

גיא בר נתן: זה כמו שאדם בגיל 30 לא יכול לברוח מהמעשים שלו בגיל 22 והוא ייתן עליהם את הדין.

גיא בר נתן: גם אם ימשכו אותו עשרות שנים בבית משפט, בסוף הוא ייכנס לכלא, גם אם הוא יטען שהיום הוא אדם אחר.

גיא בר נתן: זה אומר שהעירייה, לא משנה מי עומד בראשה, נושאת באחריות על הדברים שקרו בעבר.

גיא בר נתן: המצב של העיר קשה ביותר וההנחה היתה שאם יעבירו לפרנסי העיר גם את ניהול הצרכים הפנימיים של נתב"ג זה רק יכביד, משום שזה אומר שהם גם היו צריכים לנקות את נתב"ג, את כל עבודות התשתית של הביוב של נתב"ג וכו'.

גיא בר נתן: דברים בלוד עולים ויורדים, כי לוד נמצאת במצב לא פשוט.

גיא בר נתן: זה כמו לנסות לשדך אישה לאדם שעבר לפני חמש דקות תאונת דרכים.

גיא בר נתן: חכו, נבריא את העיר ואז ייתכן שבכל זאת אפשר יהיה להגיע להסדר כלשהו.

גיא בר נתן: יכול להיות שאפשר יהיה לעשות הסדר לחלוקת הכנסות – אני אומר את זה כאפשרות תיאורטית ולא משהו שכבר התחילו לדון בו.

גיא בר נתן: לפי שעה אנחנו לא מדברים על זה, משום שכרגע אין מי שיקלוט את נתב"ג.

גיא בר נתן: זו יכולה להיות שמחה גדולה, אבל כרגע צריך לדון קודם כל ב"שמחות" שיש לנו.

גיא בר נתן: במהלך הישיבה הועלתה טענה שיש ילדים בכל המגזרים שאין להם גנים – אם יש ילד שאין לו גן, אני מבקש להפנות את הפנייה לגביהם למשרד ראש הממשלה.

גיא בר נתן: אם אין ילדים כאלה, נא לא לנקוט בדמגוגיה.

ליאת גור: זאת לא דמגוגיה.

ליאת גור: גננות במגזר הערבי מספרות שאין מסגרות לגילאים האלה.

גיא בר נתן: אני לא יכול לדעת מה שלא נאמר לי.

גיא בר נתן: יש לך את הכתובת שלי, תפני אליי את הדברים האלה.

גיא בר נתן: זו פעם ראשונה שאני שומע על כך, יכול להיות שאני מנותק.

גיא בר נתן: ברגע שאני אקבל את הפנייה אני אפנה לכל הגורמים – זה אומר עד שרת החינוך ואם היא לא תעזור לי אז גם לראש הממשלה.

גיא בר נתן: אני רוצה לראות אם יש אזרח ישראלי חוקי שגר בישראל ואין לו מסגרת של גן.

סיגל סגיאן: לצערנו כל ילדי העיר לא הולכים לגן.

אמיל חדד: למה שבתת?

אמיל חדד: לא קיבלת משכורת?

סיגל סגיאן: אני לא עובדת עירייה.

אמיל חדד: אני מתנצל.

גיא בר נתן: לגבי הבנייה הבלתי חוקית – הייתי רוצה שמי שאינו תושב לוד יעשה פעם סיבוב בשכונות הבלתי חוקיות.

גיא בר נתן: אני יודע שיש טענות שהביוב שם זורם ברחובות וכו', אבל שכדאי גם לדעת שהבנייה הבלתי חוקית הזאת מתאפיינת בדרך כלל בבניית וילות, בתים חד קומתיים וכד'.

גיא בר נתן: אף אחד שם לא בונה בניין של שמונה קומות ובתי עמידר.

גיא בר נתן: לא בונים שם בתי עמידר לא חוקיים, אלא וילות לא חוקיות.

דוד אזולאי: לא וילות – טירות.

גיא בר נתן: אני יודע שקיימת שם בעיה של תשתית.

גיא בר נתן: אבל זו באמת חוכמה גדולה לבנות משהו לא חוקי ולבקש שיתנו מהתשתיות הקיימות ואף יותר.

גיא בר נתן: עם כל הכבוד, יש גבול לדמגוגיה, יש גבול לכמה אפשר לדבר על הפרות חוק כל כך מוצקות ומוחשיות שנעשות במזיד.

גיא בר נתן: משרד ראש הממשלה עמל להרוס את המתחמים הלא חוקיים ולא נפסיק לעמול עד הריסתם, משום שזו הבשורה שאנחנו יכולים להביא לכל תושבי העיר, כדי שידעו שעל אף מצבה של העיר מבנים בלתי חוקיים שלא נמצאים בתוכניות הכשרה, כאלה שאנחנו יודעים שמשמשים אנשים פליליים, שמשמשים למסממי אנשים, ייהרסו.

גיא בר נתן: מדובר באנשים שביום אחד מסממים מאות משפחות, מובילים נשים לזנות, כאלה שמעורבים במעשי רצח, כאלה שכשבאים להרוס להם את הבית הלא חוקי שהם בנו הם מטמינים בלוני גז שמאיימים על האנשים שאנחנו שולחים.

ליאת גור: מה שאתה אומר גובל בגזענות.

גיא בר נתן: אני מדבר על אנשים בלי הבדל דת, גזע ומין.

גיא בר נתן: מדובר באנשים שמהווים סכנה ביטחונית למדינת ישראל בין אם הם יהודים ובין אם הם ערבים.

גיא בר נתן: מדובר באנשים שמחזיקים אמל"ח.

גיא בר נתן: כמובן שבתוך אותה קבוצה של אנשים שבונים בנייה בלתי חוקית יש גם אנשים תמימים שנמצאים כסרח עודף של אותם אנשים שבונים את הבנייה הבלתי חוקית הרצינית.

גיא בר נתן: עלתה טענה שיש אנשים שאין להם היכן לגור - אני מזמין את כל תושבי לוד, הן היהודים והן הערבים, שלא מכירים דירה פנויה למכירה, לפנות אליי.

גיא בר נתן: שמעתי שבלוד יש "לפחות" שתי דירות למכירה, כמובן שבכל בניין ובכל קומה.

גיא בר נתן: למי שיש בעיה למצוא דיור חוקי בלוד, שיפנה אליי, ואם לא – שישתוק.

דוד אזולאי: אני שותף לפסימיות של תושבי העיר, אבל יחד עם זה אני רוצה להאמין שכל מילה שנאמרה כאן היא אמיתית ושאכן יש כוונה לעזור לעיר.

דוד אזולאי: הדברים אולי לא ייפתרו באופן מיידי, אבל ועדת המשנה הזאת תמשיך לעקוב אחר קיום הדברים, גם אלה שאמרו כאן מנכ"ל משרד הפנים ונציג משרד ראש הממשלה.

דוד אזולאי: התפקיד שלנו הוא לבקר את הממשלה ולעקוב אחר הביצוע.

דוד אזולאי: אסור לצפות שהדברים ייפתרו מהיום למחר.

דוד אזולאי: מטרת הישיבה היתה לשמוע את נציגי התושבים ואני שמח שהיתה להם הזדמנות לשטוח את טענותיהם בפני נציגי הממשלה, דבר שלא נעשה עד היום.

דוד אזולאי: אנחנו נמשיך להזמין את נציגי התושבים גם למורת רוחם של האנשים שלא רוצים בזה, כי אני חושב שטוב שיישמעו הדברים, כי בסופו של דבר האמת יותר חזקה מכל דבר אחר.

יעקב בונדה: מר בר נתן, אתה מתייחס לעובדות ולא לפוליטיקה ובזה אתה יכול ללמד את פרנסי העיר שיש להתייחס לעובדות ולא פוליטיקה.

יעקב בונדה: אני מתוודה שטעיתי ובבחירות האחרונות הצבעתי עבור בני רגב.

יעקב בונדה: בנושא תוכנית ההבראה – האם מישהו מחוץ לעיר, הולך להתעמק בתוכנית ההבראה?

יעקב בונדה: העובדים שיישארו בעיר הם אלה שצריכים להביא את המפנה ולהציל את העיר.

יעקב בונדה: עליהם מוטלת כל העבודה.

יעקב בונדה: האם מישהו בודק את הכישורים שלהם?

גיא בר נתן: אני מניח שאתה שואל לגבי הפרסונות ברשימת המפוטרים ואלה שלא פוטרו.

גיא בר נתן: לא התערבנו ברשימת המפוטרים.

גיא בר נתן: לחצנו להגיע לתוצאה שהיא רשימת מפוטרים.

גיא בר נתן: אנחנו מניחים שבמערך יחסים שבין עירייה לוועד עובדים ובין העובדים לבין עצמם יש תמיד פוליטיקה.

גיא בר נתן: אני לא מכיר שום גוף שיש בו יותר משני אנשים שהכל מתנהל שם בצורה אופטימלית.

גיא בר נתן: קין והבל היו היחידים בעולם ולא היתה להם שום סיבה להסתכסך, אבל הם מצאו סיבה לסכסוך.

גיא בר נתן: אם אני אצטרף כשופט בין שני אנשים, אני עלול להסתבך.

גיא בר נתן: אם אני אכנס לתוך דקויותיה של אותה רשימה, אני יכול לעשות על כך עבודת דוקטורט.

דוד אזולאי: לא מקובל שגורם ממשלתי יתערב בדברים כאלה.

דוד אזולאי: ישנה מסגרת, היא מחייבת את ראש העיר ועל כך הוא קיבל מנדט ועל זה הוא ייתן את הדין.

אריאל בן-חמו: הסמכות לפיטורי עובדים ניתנה לראש העיר.

אריאל בן-חמו: אם הוא מצא לנכון לפטר X,Y ן-Z ולנהל את העיר לאחר הפיטורים, זו בעיה שלו ולא של אף אחד אחר.

דוד אזולאי: פיטורי עובדים הוא דבר כואב, סוגיה מאוד בעייתית.

דוד אזולאי: לא משנה את מי מפטרים, אני לא רוצה להיות במקום אותו ראש עיר שצריך לפטר.

דוד אזולאי: זו דילמה קשה ולכן אל לנו להקל בזה ראש.

דוד אזולאי: קשה לשלוח הביתה אנשים בעלי משפחות ומחויבויות, מה גם שאחר כך הוא יצטרך להתמודד עם הבעיות שנגרמו לאותו אדם עקב כך.

דוד אזולאי: אני לא רוצה שמשרד הפנים או משרד ראש הממשלה יתערבו בהליך של פיטורי עובדים.

גיא בר נתן: אני לא רוצה שייווצר רושם שמשרד ראש הממשלה נהנה מזה שאנחנו מקבלים ידיעה שפוטרו 220 עובדים.

גיא בר נתן: אנחנו לא נהנים מזה, אבל אנחנו יודעים שזה הפתרון.

גיא בר נתן: אין לנו גם הנאה לשמוע שנהרס בית בלתי חוקי, אלא יש סיפוק בכך שהחוק ממומש ומכך שאנחנו בדרך להבראה של העיר.

דוד אזולאי: אסור שהתושבים יסבלו מהוויכוחים שיש בין השלטון המרכזי לבין השלטון המקומי.

דוד אזולאי: זה אומר שהאזרח צריך לקבל את כל השירותים ואם יש ילדים שאין להם גן, צריך לפתור את זה בלי כל קשר לתוכנית ההבראה.

דוד אזולאי: אם יש בית בלתי חוקי שנבנה והוא נמצא על תוואי כביש, צריך להרוס אותו, אחרת זה מעכב את פיתוח העיר.

דוד אזולאי: לכן אני סבור שטוב עושה משרד ראש הממשלה במקרה הזה שהוא מתערב באופן ישיר ואני מקווה שהתקציבים שיוקצו לעיר לא יהיו רגילים, כפי שמקבלת כל רשות, אלא תקציבים מיוחדים כדי להבריא את המערכת.

דוד אזולאי: אם למרות כל העבודה שנעשית פרנסי העיר לא יעמדו במשימה, אני מניח שיש את הכלים להתמודד גם עם הבעיה הזאת.

אורי קאופמן: אני מבקש שלפחות תהיה שקיפות לגבי התוכניות העתידיות, כדי שהאוכלוסיה תוכל לקוות.

דוד אזולאי: כל תוכנית הבראה היא שקופה וזכותך לקבל אותה.

דוד אזולאי: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.

דוד אזולאי: - - - - - - -