ועדת המשנה לנושא מפגעי איכות סביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 25, 2004-05-11 13:15

לאה נס: צהריים טובים לכולם.

לאה נס: אני שמחה לפתוח את הישיבה הזאת בנוגע לדו"ח השפכים של מפעלי תפן, צר לי שהפורום מצומצם, אני חושבת שזאת צריכה להיות ישיבה מאוד חשובה, אני רואה בפרסום של הדו"ח הזה הישג גדול מאוד ומשותף למועצה התעשייתית שעומד בראשה חנן אסולין, לאיגוד ערים לאיכות הסביבה, לארגונים הירוקים וכמובן אי אפשר לא להזכיר את האזרחים למען הסביבה בגליל ואחרונה חביבה זאת הועדה הזאת שלבקשתה נכתב הדו"ח ואחרי שהיינו בסיור לפני כשנה בגליל המערבי בעיקר והסיום והישיבה היו בתפן, אני רואה הישג גדול מאוד בדו"ח הזה בלי קשר למה שיש בו, ואנחנו נראה עוד מה יש בו ויש בו דברים גם מאוד חיוביים, אבל עצם השקיפות לציבור זה הדבר הכי חשוב.

לאה נס: אני חייבת לציין שזה דו"ח ראשון שנעשה בארץ ולמועצה התעשייתית, כי יש לנו עוד כמה - -

קריאה: עוד אחת.

קריאה: רמת חובב מוציאים דו"ח כבר 15 שנה.

לאה נס: השאלה אחת לכמה שנים הם בודקים את זה.

לאה נס: בשבוע הבאה אנחנו נעשה פה ישיבה על רמת חובב ונשווה.

לאה נס: שזה יהיה המצב, שנעשה תחרות מי המועצה התעשייתית הטובה ביותר.

לאה נס: זה נדוש להגיד אבל הטבע הוא משאב יקר ערך שאנחנו צריכים להגן עליו ולנהוג בו באחריות והתעשייה מבורכת ככל שתהיה וחשובה חייבת לנהוג בו באחריות והיא צריכה להבין שכל העלויות הגדולות שכרוכות בו זה לא מותרות אלא זה חובה.

לאה נס: בדו"ח נראה שינויים ומגמה חיובית שיש בשנה האחרונה של תוצאות טובות וכמובן ליד ההצלחות תמיד יש דברים לשפר וזאת המטרה מעבר לחשיפת הדו"ח עצמו שהחשיבות שלו בפני עצמה היא גדולה, בהחלט לראות איך אנחנו יכולים דרך הועדה לקדם ולשפר שהדו"ח הבא של 2004 יהיה כמעט מושלם.

לאה נס: את הדו"ח תציג הגב' הילה בן דורי מאיגוד ערים לאיכות סביבה, ויוסיף יושב-ראש המועצה התעשייתית מר חנן אסולין.

הילה בן דורי: אני התבקשתי להכין כמה דברים להיום, אחד זה את השפכים, השני זה חומרים מסוכנים והשלישי זה אוויר.

הילה בן דורי: אני מתחילה בנושא הכללי.

הילה בן דורי: איזור התעשייה הוא אחד מבין 13, הדגש המאוד גדול שהאיזור הזה קיבל הוא דגש שאני קצת מתפלאה עליו.

הילה בן דורי: הוא אחד מתוך 13 איזורים, יש בהם כ-300 מפעלים ועסקים, האיגוד והמשרד לאיכות הסביבה מבצעים בכולם פיקוח על תנאים ברשיון עסק, פיקוח על היתרי רעלים, ניטור שפכים ואוויר, ככל שאפשר.

הילה בן דורי: לדו"ח עצמו.

הילה בן דורי: איזור תעשיה תפן נוסד ב-85, הוא הצטרף לאיגוד שלנו ב-97, יש בו 30 מפעלים שמתוכם כעשרה בעלי שפכים תעשייתיים, ניטור השפכים מבוצע על ידינו מ-97 בשיתוף עם המועצה המקומית ועם המשרד לאיכות הסביבה.

הילה בן דורי: סכמה מאוד כללית ובקיצור לגבי נושא של מתקני טיפול בשפכים.

הילה בן דורי: יש סוג אחד של מפעלים, מפעלים עם שפכים פחות בעייתיים, שפכים סניטריים, השפכים מגיעים מהפעל ישירות למערכת הביוב האיזורית ולמתקן הטיפול האיזורי.

הילה בן דורי: מפעלים עם שפכים תעשייתיים מחוייבים בהקמת מתקן קדם טיפול בתוך חצר המפעל, אחרי מתקן הקדם טיפול השפכים התעשייתיים עוברים למט"ש, הם מחברים בדרך כלל מחוץ לחצר המפעל או בקצה חצר המפעל הם מתחברים לשפכים הסניטריים למט"ש של תפן.

הילה בן דורי: מט"ש תפן כיום פתרון הקולחין שלו זה המטרה, סביב 2005, חנן אולי יהיה לו נתונים יותר מדוייקים, הוא יתאר איפה אנחנו עומדים, הוא יחובר למתקן טיפול איזורי.

הילה בן דורי: צריכת מים במפעלים בתפן, אפשר לראות מאוד ברור שישקר בשנה האחרונה אנחנו מתייחסים לישקר ומיקרודנט ביחד, 36%, לוקחים את חלק הארי של צריכת המים.

הילה בן דורי: במכון ביוב ישקר מהווים 10%.

הילה בן דורי: חלק גדול מאוד מהמים של ישקר הולכים לנוי.

הילה בן דורי: וולקן 19% - -

קריאה: מה זה לנוי?

הילה בן דורי: השקייה.

הילה בן דורי: השקייה כשיש הבדל גדול בין חורף לקיץ.

הילה בן דורי: צריכת המים שלהם בקיץ יותר גבוהה.

קריאה: גינון באיזור התעשייה עצמו.

הילה בן דורי: זה סכמה כללית של מכון הטיהור.

הילה בן דורי: המכון הוקם ב-85 עם הקמת איזור התעשייה, ב-94 הוא שודרג פעם אחת וב-2001 הוא שודרג פעם שניה לספיקה של 1,300 מטר קוב ליום.

הילה בן דורי: אנחנו נראה פה שהספיקה בין 2000 ל-2002 עלתה מאוד, מ-2002-2003 והרבע הראשון של 2004 אנחנו עומדים על אותה ספיקה של בין 1,000-1,300 מטר קוב ליום.

הילה בן דורי: למכון טיהור עצמו השפכים נכנסים בכניסה, עוברים מגוב מכני, שיקוע חול, סלקטור.

הילה בן דורי: מתקן הטיפול עצמו, מיכל שיקוע, ממיכל השיקוע הבוצה עוברת לשדות ייבוש הבוצה, ארבעה שדות ייבוש בוצה, הקולחין עצמם עוברים למיכל שיקוע ולהמטרה.

הילה בן דורי: איכות קולחי המט"ש.

הילה בן דורי: אני מתחילה מהמט"ש כי הוא נותן את התמונה הכי ברורה על מה קורה באיזור התעשיה כולו.

הילה בן דורי: יש פה מדידות מ-2002 עד לפני שבוע וחצי, התקן שפה הוא תקן שהוא על-פי הצעת תנאים לרשיון עסק שהועברה למועצה ביוני שנה שעברה.

לאה נס: זה תקנים מעודכנים, מאיזה שנה התקנים האלה?

הילה בן דורי: זה הצעה לתקן של ועדת ענבר, זה תקנים מאוד מחמירים.

הילה בן דורי: זה התקנים שמופיעים בתנאים לרשיון עסק של איזור התעשיה, אנחנו התלבטנו אם להתייחס לתקן השקייה או לתקן לנחלים.

הילה בן דורי: אנחנו מדברים פה על מקרה ספציפי, הקולחין האלה לא הולכים להשקייה ולא הולכים לנחל שהוא נחל של מים זורמים.

הילה בן דורי: למשל זרחן אין לו שום משמעות בקרקע, יש לו משמעות רבה בנחל זורם.

הילה בן דורי: ברום מאוד משמעותי לחקלאות ולכן התקן פה הוא גבוה לחקלאות, להשקייה אין לו שום משמעות.

הילה בן דורי: ברום במטע תפוחים הורג אותו תוך שבוע אם הוא מעבר לתקן, או תירס, הוא פוגע מאוד ביבול שלו.

הילה בן דורי: על קרקע אין לו משמעות אבל בכל אופן זה התקן שהמשרד לאיכות הסביבה ניסה להחיל על איזור התעשיה, עכשיו זה נפתח עוד פעם לדיון, אני מניחה שזה התקן שיתקבל.

הילה בן דורי: כשהמכון הזה יחובר - -

לאה נס: כשאת אומרת קרקע זה אומר שזה מחלחל ומגיע למקורות המים.

הילה בן דורי: כן, אבל הערכים כשבודקים אותם יש להם משמעות בנושא של מי תהום ויש להם משמעות לחקלאות.

הילה בן דורי: יש ערכים שמשפיעים על חקלאות או על נחל זורם מיידית, זרחן בנחל זורם יכול להיות קטסטרופה מבחינה אקולוגית, לקרקע לא קרה כלום.

לאה נס: זה מזהם את המקורות של המים, זה לא שלא קרה כלום.

לאה נס: שלום גולדברגר: יש חומרים שכן ויש חומרים שלא.

הילה בן דורי: אני לא מקלה בשום דבר.

לאה נס: אני מבינה את ההבדלים בין נחל לחקלאות וכו', אבל אנחנו מתייחסים אל הטבע כאל משאב יקר ערך אז אי אפשר להגיד את זה.

הילה בן דורי: אני אגיד למה אני אומרת את זה, הערכים פה הם מאוד מחמירים, גם ההצעה לנחל וגם ההצעה להשקייה לחקלאות הם בתנאים מאוד מחמירים.

הילה בן דורי: ברוב הארץ לא הגענו אליהם, אנחנו לא מיישמים אותם ואני בספק באיזה מידה אפשר להגיע אליהם.

הילה בן דורי: כמות דישון שחקלאי שם בקרקע עולה לאין ערוך, כהמלצה של היועצים החקלאיים שלו עולה לאין ערוך על הכמויות האלה, אני לא מקלה בזה.

הילה בן דורי: אני לא מצדדת בחריגות.

הילה בן דורי: אם מדברים על חיבור של המט"ש הזה למט"ש איזורי זה ערכים גם מאוד נמוכים, בכניסה למט"ש איזורי.

הילה בן דורי: אם אנחנו מסתכלים על הטבלה אנחנו רואים ביוני 2003 חריגות בכמה ערכים, ב-COD, בכלורידים, בקובלטס, נתרן וניקל.

הילה בן דורי: אנחנו רואים שבחודש יוני היה פה משהו, מישהו אחר מאנשי המקצוע יתייחס למשמעות של החריגות האלה, אני מעדיפה לא לדבר על זה, מבחינת - - אנחנו רואים חריגות של עד 180 לעומת מאה, כלורידים גם צריך להתייחס לזה, פה התקן הוא על 250 ובתקנות שהולכות להיכנס למפעלים שעוסקים בתימלחות הכלורידים שמותר ביציאה ממפעל הם 400.

הילה בן דורי: זה שוב להמחיש את ההחמרה של התנאים האלה.

הילה בן דורי: ביציאה מהמפעל הבודד מותר למפעל שמחזיק תימלחות להוציא 400 מיליגרם לליטר בפתח המפעל, פה אנחנו מדברים על יציאה ממכון טיהור כללי, מהרבה מפעלים אנחנו מדברים על 250.

הילה בן דורי: להדגים את החומרה של התקנים האלה.

הילה בן דורי: בתפן מהרקע הם בערך 200 מיליגרם לליטר וכשמדובר למשל בתקנות של חוק עזר לדוגמה, מדובר על מי רקע פלוס 200.

הילה בן דורי: זה שוב מדגים את ההחמרה של התקנים האלה.

הילה בן דורי: קובלטס אנחנו רואים פה במשך ארבעה חודשים, פברואר עד, 3/4 2003 אנחנו רואים חריגה בערכים של קובלט, ניקל מטריד אותנו, יש לנו פה חריגה אחת ביוני ואחר כך לא.

הילה בן דורי: החריגות מודגשות, לא נעלמות.

הילה בן דורי: כלורידים תקן מחמיר של 250, אנחנו רואים פה את החריגות ואת הירידה לאורך השנים.

הילה בן דורי: קובלטס אנחנו רואים את החריגות, זה הקו של התקן ואנחנו רואים גם את הירידה החד משמעית עד מתחת לתקן מפברואר 2004.

הילה בן דורי: בוצה.

הילה בן דורי: אני מייחסת, כולנו מייחסים לבוצה משמעות רבה, בוצה באיכות טובה הולכת לחקלאות, יכולה להיות מושבת לחקלאות, בוצה עם מתכות הולכת לרמת חובב, זה בזבוז מכל היבט.

הילה בן דורי: הבוצה נותנת לנו אינדיקציה מאוד טובה לגבי איכות השפכים שנכנסים למכון כי המתכות הכבדות היינו מצפים למצוא אותם בבוצה בעיקר באיזור תעשיה כזה שהרבה מאוד מהמפעלים שלו חומר הגלם שלהם הוא חומר אבקתי.

הילה בן דורי: ב-2003 עשינו בדיקות בארבעה מגרשים של הבוצה, בשתי שיטות לבחינת רעילות, נבדקו 20 פרמטרים.

הילה בן דורי: מתוך ארבעת המגרשים אפשר לראות שבבדיקת ICP כולם יצאו תקינים בהתייחס לכרום, רק בכרום היתה חריגה בסוג בדיקה אחת, בבדיקת קלווייט, כל יתר הפרמטרים יצאו תקינים.

הילה בן דורי: כרום אנחנו רואים שבקלווייט היתה חריגה מסויימת וכרום ב-ICP הבדיקה היתה תקינה.

הילה בן דורי: על מנת להחמיר ולמנוע זהירות מאוד מקדימה, שני המגרשים האלה נשלחו לרמת חובב והאחרים הלכו לעברון.

הילה בן דורי: סך הכל פונו לרמת חובב 375 טון של בוצה, השאר בעברון.

הילה בן דורי: בדיקות במפעלים.

הילה בן דורי: אלה המפעלים שאנחנו עושים בהם את הבדיקות, בסך הכל אנחנו מדברים על 214 בדיקות בארבע שנים.

לאה נס: כמה בדיקות זה יוצא פר מפעל?

הילה בן דורי: יש מפעלים ויש מפעלים.

הילה בן דורי: יש מפעלים שאנחנו בודקים אותם אחת לחודש ויש מפעלים שבדקנו אותם רק פעם אחת בשביל לראות בכלל אם יש שם ענין או לא.

הילה בן דורי: אפשר לראות שמספר הבדיקות הגדול ביותר הוא של ישקר, שם אנחנו בודקים אחת לחודש כבר כמה שנים, וולקן עשר פעמים בשנה, עשר בדיקות בשנה.

הילה בן דורי: המט"ש כתוב פה שזה 7% מהבדיקות, מתחילת 2004 אנחנו דוגמים במט"ש בכניסה וביציאה אחת לחודש על-פי סיכום עם חנן.

הילה בן דורי: חנן משלם למעבדה על זה.

הילה בן דורי: וולקן.

הילה בן דורי: ארבע שנים, 40 דיגומים, 22 פרמטרים שונים בכל בדיקה.

הילה בן דורי: ראינו חריגות מדי פעם בפרמטרים שונים, החריגה העיקרית והמדאיגה ביותר היא החריגה של העופרת.

הילה בן דורי: בשנה האחרונה אנחנו כבר לא רואים חריגות בעופרת.

הילה בן דורי: זה התמונה של 99-2000, מאז התקן השתנה והוא עומד עכשיו על 0.5 מיליגרם לליטר עופרת.

הילה בן דורי: אפשר לראות שבין פברואר-מרץ 2001 עד ספטמבר 2002, שנה וחצי, חריגה אחת של עופרת, פה בין אוקטובר 2002 עד מאי 2003 שבעה חודשים של חריגות רציניות, אפשר לראות שהמפעל בדק בתקופה הזאת שלוש פעמים בדיקה אחרי בדיקה בשביל לראות שהבדיקה היא לא אקראית ולא מקרית ושאין בה שום טעות ואכן מדובר בתקופה של חריגות.

הילה בן דורי: ממאי 2003 עד עכשיו המפעל השתלט על החריגות.

הילה בן דורי: התקנות מחייבות לבדוק בוולקן במוצא מתקן טיפול בשפכים.

הילה בן דורי: לאורך שנים במוצא מתקן הטיפול בשפכים לא היו חריגות במפעל הזה.

הילה בן דורי: האדם שלי שעובד בזה, אינג'יניר יבגני לוין, החליט, התעקש לחרוג מהתקנות ולמדוד גם במוצא המפעל.

הילה בן דורי: באופן עקבי ראינו אי חריגה במוצא מתקן טיפול בשפכים וחריגה במוצא המפעל, מה שלימד על זה שיש שם מקורות שלא מגיעים למתקן הטיפול ואנחנו לא הכרנו ויכול להיות שגם המפעל לא מכיר.

הילה בן דורי: המפעל בתקופה הזאת נכנס לעבודות, בעקבות הגילויים המטרידים האלה, של שידרוג פנימי, החלפת צנרת, בדיקת צנרת והם גילו שם דברים איומים ונוראים לגבי חילחול לקרקע מצנרת שהסתבר שהיא בלויה, בתקופה של החלפת הצנרת היו חריגות איומות ונוראיות ואני מקווה שהתמונה הזאת לא תחזור על עצמה.

הילה בן דורי: ישקר.

הילה בן דורי: זה מפעל שנערכים בו דיגומים אחת לחודש, 25 פרמטרים שונים, בין כל הפרמטרים ראינו חריגה בארבעה פרמטרים שחזרו על עצמם, זה קובלטס, שמן מינרלי, כלורידים וכלל מוצקים.

הילה בן דורי: פה אפשר לקבל את הפרופורציה של החריגות.

הילה בן דורי: אנחנו מדברים פה על שנה וחודשיים של חריגות שהסתיימו ב-2002, שמן מינרלי גם בין 2001 ל-2002 וכן הלאה, חריגות שהסתיימו בדרך כלל.

הילה בן דורי: הם הסתיימו עקב שינויים בתפעול של המפעל, עקב שינויים במקור.

הילה בן דורי: כלורידים.

הילה בן דורי: אחרי שהמפעל הזה נפטר מהחריגות בקובלטס ובשמן מינרלי, נשארו שם חריגות מאוד מטרידות בכלורידים.

הילה בן דורי: המפעל עשה שינויים מאוד גדולים, אפשר לראות פה עליה של פי 4 בצריכת המלח שלהם בין 98 ל-2000 ומ-2000 עד 20003 שוב הפחתה בפי 4 בצריכת המלח של המפעל, זה מלח שהגעתו נמנעה לביוב.

הילה בן דורי: המפעל עבר לאוסמוזה הפוכה והפעיל בקרה מאוד אינטנסיבית.

הילה בן דורי: קובלטס.

הילה בן דורי: אנחנו רואים פה את מפת החריגות בקובלטס בארבע שנים.

הילה בן דורי: אין ספק שב-99 ו-2000 אנחנו רואים חריגות, צריך לציין שמאז, משנת 2000 התקן שונה והוא עומד על הקו הזה, המקווקו, רואים אותו מאוד חלש פה, אם אנחנו מסתכלים על התקן שחל היום, גם בשנים האלה אפשר היה לומר שאין, בכל מקרה אנחנו מדברים על הפרשה של קובלטס כללי ובריכוזים שבין 0.2 ל-0.5.

הילה בן דורי: זה מאוד דומה פה, פה אנחנו רואים ירידה בחצי שנה הראשונה, ירידה גדולה בהזרמת הקובלטס מ-0.8 עד 0.1.

הילה בן דורי: ב-2002 המפעל עומד בתקן להוציא חריגה אחת.

הילה בן דורי: זאת המפה של 2003, נכון להיום בגלל שינויים פנימיים של ישקר אנחנו מתייחסים לכל הישקרים, ישקר א', ישקר ב' ומיקרודנט כמערכת אחת עם אדם אחד שמופקד על הטיפול בהם, ואנחנו לא זיהינו בטבלה הזאת חריגות.

הילה בן דורי: זה הטבלה של 2003 ורבע ראשון של 2004.

הילה בן דורי: על מיקרודנט אני אדלג, אני חושבת שהתמונה ברורה.

הילה בן דורי: רק גרף של שמן מינרלי, כרגע בשמן מינרלי הסתיימו באמצע שנת 2000, מאז ועד היום אנחנו רואים חריגה אחת.

הילה בן דורי: זה טבלה שאנחנו עובדים איתה בשביל שהיא תהיה כלי עזר בשבילנו לגבי אם אנחנו רואים חריגה במכון לאיזה מפעל להתייחס, אפשר לראות שמה שמככב בטבלה הזאת זה חריגות - -

לאה נס: אתם יכולים לראות את זה גם לפי הבדיקה של המוצא של כל מפעל, אני רואה שם את החריגות, את זה אתם יכולים לראות ולאיזה מפעל זה שייך.

הילה בן דורי: נכון.

הילה בן דורי: הטבלה הזאת נותנת לנו מידע לגבי איפה הבעיות הגדולות וגם אם יש בעיה, לאן - -

לאה נס: כל מה שאת מראה לנו זה מה שיש לנו אחרי המפעל לטיהור שפכים.

הילה בן דורי: לא, זה מוצאים של מפעלים.

הילה בן דורי: זה מוצא של מפעל.

הילה בן דורי: זה מוצא ישקר לפני כניסה למאסף באיזור התעשיה.

הילה בן דורי: ניטור אוויר.

הילה בן דורי: יש לנו נתונים לגבי פליטות אוויר בישקר, וולקן, תפן יציקות, טקג'ט ובימים אלה יש ניידת לניטור אוויר באיזור התעשיה.

לאה נס: המפעלים האלה שנבחרו זה רק המפעלים שזה מתאים או שזה - -

הילה בן דורי: אלה המפעלים שיש בהם פליטות.

לאה נס: רק אלה המפעלים שמהם יש פליטות?

הילה בן דורי: רק אלה וגם באלה אני כבר יכולה להגיד שתפן יציקות וטקג'ט נעשו בהם בדיקות ב-2002 תחילת 2003 בשביל לקבל אינדיקציה אם יש שם פליטות, הבדיקות האלה הורידו אותם מסדר היום שלנו, להבא לא נתייחס אליהם.

הילה בן דורי: אנחנו כן מתייחסים לישקר וולקן למרות שבישקר גם נראה ערכים מזעריים.

הילה בן דורי: ישקר.

הילה בן דורי: בשנת 2000 עשו סקר פליטות מקיף, 17 ארובות שמהם נפלטים פרמטרים שונים, מה שנפלט הושווה למה שנקרא בזמנו נוסח תקנות למניעת מפגעים, פליטות מזהמים לאוויר מ-96, אותם ערכים עצמם נכנסו אחר כך לאמנה שנחתמה בינואר 98, אמנה בין התאחדות התעשיינים למשרד לאיכות הסביבה, הממצאים הם מתחת לתקן.

הילה בן דורי: מה שיש פה זה התקן שיש לנו, אין לנו תקנים לפרמטרים אחרים.

הילה בן דורי: איך מסתכלים על זה, כשמסתכלים על מה שנפלט מהארובה מסתכלים קודם כל על קצב הפליטה, זה נותן לנו את הספיקה, זה הספיקה של מה שנפלט לארובה, אם הספיקה במציאות קטנה מהספיקה בתקן אפילו לא מסתכלים על הריכוז.

הילה בן דורי: למרות זה פה יש גם את קצב הפליטה וגם את הריכוז, אפשר לראות שכולם בדרך כלל בין סדר גודל לשלושה סדרי גודל מתחת לתקן.

הילה בן דורי: הפליטות נמוכות מאוד אבל למרות זה ישקר מתוך יוזמה שלהם ומחוייבות שלהם מכינים עכשיו תוכנית לניטור ארובות שאמורה לצאת ב-2005, יש שם החלטה אסטרטגית שאחת לחמש שנים הם עושים ניטור ארובות.

הילה בן דורי: וולקן זה מפעל שחתום על האמנה, בתנאים לרשיון עסק יש להם החמרה על התקנה.

הילה בן דורי: אחרי מאבק שלהם יש החמרה על התקנה מבחינת הפליטות לאוויר ובמקום להתייחס לפליטת עופרת שהיא מה שמעניין בוולקן והיא מה שמפחיד אותנו מאוד שהערכים שלה זה חמישה מיליגרם למטר קוב, מדברים על פליטת חלקיקים שזה בסדר גודל נמוך יותר.

הילה בן דורי: המשרד לאיכות הסביבה ניסה לאכוף את העמידה בתקן באופן מיידי, כשיצאו התקנים ב-2003, וולקן פנו לועדת היישום של האמנה וערערו על שתי ההחמרות האלה, הם קיבלו הקלה, הם צריכים לעמוד ב-2006, זה מה שהאמנה מתירה להם, הם צריכים לעמוד בתקן המחמיר ב-2006, אנחנו מחכים שהם יגישו לנו את איך הם מתכוונים לעמוד בזה, יש להם מערכת סינון די טובה, הם צריכים לשים עליה עוד.

הילה בן דורי: ב-2002 הם הגישו סקר פליטות ובפברואר 2004 הם הגישו גם סקר פליטות על שש ארובות רלוונטיות מאולם הייצור.

הילה בן דורי: בשביל לקבל את סדרי הגודל של החריגות שמותרת להם עד 2006 יש להם משהו בין 1-1.5 מיליגרם למטר קוב חלקיקים כשאנחנו היינו רוצים שזה יקטן.

לאה נס: את זה אתם מודדים, מי מודד את זה?

הילה בן דורי: הם מודדים.

הילה בן דורי: הם מזמינים את הבדיקות בארובה, מה שהמשרד לאיכות הסביבה עושה, כשיש לו תקציב לזה הוא עושה בדיקות פתע בארובה.

הילה בן דורי: השנה לצערי לא לנו ולא למשרד לאיכות הסביבה יש תקציב למדידות פתע בארובה וההסתמכות היא על המדידות שלהם, אנחנו שולחים אדם שלנו שיהיה איתם בעת המדידות, לכל מפעל, לכל מי שעושה מדידות בארובה.

הילה בן דורי: טקג'ט ותפן יציקות, היו בדיקות בארובה והממצאים - -

לאה נס: אבל לא הצלחתם שום בדיקה אחת לעשות - -

הילה בן דורי: יש מדידה מוולקן מפברואר 2004 שזה עבודה שלהם.

לאה נס: חייבת להיות ביקורת של המשרד לאיכות הסביבה כי גם ככה - -

שלמה כץ: צריך להבין, בוולקן קרה מהפך.

לאה נס: כשיש דבר חיובי אנחנו צריכים להמשיך אותו.

שלמה כץ: כשנסגר מקור הפליטה המרכזי, אין את הארובה, אין פליטות בארובה, זה סתם עמוד עכשיו שאין מה לעשות איתו.

שלמה כץ: יש פליטות ממפעל לייצור, מפני השטח של הייצור, סדרי גודל קטנים מאשר בארובה, לכן אין טעם כשמדובר בסדרי גודל כאלה לדבר בכלל על פליטות מהארובה.

שלמה כץ: זה סדרי גודל קטנים.

ליאורה אהרון: למה, זה עדיין גבוה מהתקן.

שלמה כץ: זה לא נכון, מכיוון שהסבירה לכם בהתחלה הילה איך בודקים תקן.

שלמה כץ: תקן בודקים קצב פליטה בארובה עם ריכוז, ברגע שאין קצב פליטה והקצב הוא מאוד איטי, התקן בכלל לא מתייחס אליו.

שלמה כץ: מי שלא מבין את התקן שלא ידבר על תקן.

לאה נס: אין ספק שדיגום זה אחד הדברים, אפשר לדגום בצורה לא נכונה ולקבל תוצאות לכאן ולכאן, אבל שוב זה יכול להיות לטוב ולרע.

שלמה כץ: ברגע שנסגר מקור הפליטה אין מה לדבר על התקן, צריך לדבר על זה שלא תהיה פליטה.

לאה נס: אז צריך להיות איזה שהוא תקן על כמויות - -

שלמה כץ: אין תקן לפליטת פני שטח.

שלמה כץ: יש תקן לפליטה מארובה, תקנים מומלצים לפליטות מארובה בקצב מסויים.

שלמה כץ: עם זה אנחנו במעקב אחרי מה שקורה בשטח, הם קיבלו תנאים, קיבלו עליהם אמנה, עומדים בלוחות הזמנים, אם הם לא יעמדו נפעל.

הילה בן דורי: אני מקבלת את מה שאת אומרת שצריך גם בדיקות חיצוניות, הפשרה בינתיים היא שיש מספר חברות מוגבל שעושים בדיקות בארובה, אנחנו מצטרפים אליהם כשהם עושים דיגום ויש לנו בקרה, אנחנו לפחות יותר שקטים שהדברים נעשו כמו שצריך.

הילה בן דורי: בימים אלה, מה-6 למאי יש ניידת לניטור אוויר בתפן, היא תהיה שם שלושה שבועות וגם נקבל אינדיקציה, התוצאות שלה אמורות להיות און ליין באתר של המשרד לאיכות הסביבה, לצערי יש תקלה בתקשורת ועד אתמול זה עוד לא הופיע אבל הנתונים נאספים ונלמד אותם.

הילה בן דורי: חומרים מסוכנים.

הילה בן דורי: קודם כל אירועי חומרים מסוכנים, יש לנו שני אירועים שנקראים אירועים של חומרים מסוכנים, שניהם אירועים של שפך של חומצה של וולקן מחוץ לחצר המפעל.

הילה בן דורי: אירוע מאוד מקומי שהסתיים בשטיפה, שפיכת חול ופינוי לרמת חובב.

לאה נס: ואיך מגיע אליכם הדיווח?

חנן אסולין: אנחנו תפסנו את זה והוא גם קיבל אזהרה לסגירת המפעל.

חנן אסולין: צו מהמועצה.

חנן אסולין: האיש שלי גילה.

לאה נס: זאת אומרת לא קורה שיהיו אירועים חריגים - -

חנן אסולין: אז אם יש משהו חריג אז זה לוקח שעה - שעה וחצי אם מישהו מודיע, על המקום אנחנו מטפלים.

חנן אסולין: האיש שלי תפס את זה ממש על המקום.

הילה בן דורי: ישקר, המון חומרים מסוכנים, מי שירצה יש לי פה רשימה, מדללים שונים, גזים, קבוצות ובסיסים, שגשוגות של מתכת, איחסון החומרים הוא מסודר מאוד במפעל הזה ומאובטח מאוד, פה הפוטנציאל לאירועים מסוכנים קיים בהחלט והאבטחה היא למופת.

הילה בן דורי: פסולת מסוכנת.

הילה בן דורי: פסולת של מתכת קשה נאספת בחצר המפעל לפני שליחה לחוץ-לארץ למיחזור.

הילה בן דורי: מטמבור אקולוגיה שזה מפעל שעושה גם כן מיחזור השפכים המרוכזים עוברים לרמת חובב.

הילה בן דורי: החביות בחצר לפני משלוח לגרמניה, מסומנות לפי כל התקנים.

הילה בן דורי: טכנולוגיות להבים.

הילה בן דורי: באיזור תעשיה הזה יש שלושה מפעלים שעוסקים בתוצר מאוד דומה ובאופן ייצור מאוד דומה, טכנולוגיות להבים כל החומרים האלה נמצאים בקו עצמו, עם חומרי גלם שהם המתכות, מבחינת הפסולות המסוכנות יש בוצה מטיפול בשפכי ויברטורים שמכילה אבקת מתכות וחומצות מרוכזות, היא הולכת לרמת חובב.

הילה בן דורי: טקג'ט.

הילה בן דורי: מפעל דומה, מחסן מסודר, פסולות מסוכנות, בוצה, חומצות מרוכזות, כרומטים, מפונה לרמת חובב.

הילה בן דורי: וולקן מצברים, בוצות ופינוי של חומצות.

הילה בן דורי: וולקן מפנים חלק מהחומרים שלהם למפעל למיחזור.

הילה בן דורי: מילרם, מפעל עם שני קווים לא גדולים של טיפולי שטח, קו ניקל וקו אלומיניום, הבוצות מפונות לרמת חובב.

לאה נס: תודה רבה, זה באמת היה מרשים, אבל כמו שאמרנו, בכל כוס יש את החצי הריק והמלא, תמיד צריך לבקר ולבדוק שוב, צריך להעריך את זה כי בסופו של דבר זאת ביקורת בונה.

לאה נס: אחת השומרות שאנחנו מאוד מעריכים ומכבדים ויידעה אותנו מתחילת התהליך זאת גב' ליאורה אהרון מאזרחים למען הגליל.

ליאורה אהרון: אני אנסה להסביר מה מניע אותנו, מה מריץ אותנו על ההרים ולהסתובב בביוב ובפסולת.

ליאורה אהרון: צריך להבין שהגליל הוא ספק מים מרכזי במדינה והוא גם בנוי מתשתית מאוד מחלחלת והתשתית הזאת מחלחלת אל מי תהום, אל המעיינות ואל מקורות מים גם של קידוחים.

ליאורה אהרון: הבעיה היא שהוא גם איזור מאוד מיושב והקרבה בין מקורות מזהמים לבין קידוחי היא מאוד גדולה.

ליאורה אהרון: זאת דגימת מים לדוגמה מאתר פסולת שעל התוצאות שלה קיבלנו תוצאה מהמשרד לאיכות הסביבה שהם בסדר, שאפשר לכסות את האתר הזה, אין שום בעיה, התוצאות לדעתנו היו מאוד גרועות.

ליאורה אהרון: אז יש איזה שהם חילוקי דעות ולכן אנחנו בכל זאת רצים ובודקים ודוגמים ואנחנו מודאגים מכיוון ששיטת הניטור בארץ היא שיטה שהיא מגיבה, יותר מגיבה ולא מונעת וגילינו את זה בתפן, ששם בהחלט אפשר לראות את זה כדוגמה.

ליאורה אהרון: בודקים מה קורה במעיינות, הכל בסדר גרע במעיינות, עוד אין בעיה שם, ואז אומרים או-קי, בסדר, ולא עושים כלום בינתיים.

ליאורה אהרון: אנחנו אומרים שיש צורך לייחס חשיבות למה שקורה למעלה בהר, זה מה שאנחנו מנסים לעשות בשנה האחרונה יחד.

ליאורה אהרון: היום אנחנו יודעים שכל המעיינות כמעט בארץ אי אפשר לשתות מהם, דבר שאני זוכרת שלפני 15 שנה יכולנו לעשות.

ליאורה אהרון: אנחנו נעלה אל ההר.

ליאורה אהרון: ההר בגליל התיישב בצורה מאוד אינטנסיבית ב-20 שנה האחרונות, מדיניות התיישבות מאוד אינטנסיבית של מדינת ישראל, ישוב או יהוד הגליל הביא הרבה מאוד אנשים לגליל.

ליאורה אהרון: כאן אנחנו רואים את חורבת תפן וממנה אנחנו ישר קופצים וצופים אל מועצה מקומית תעשייתית תפן שרואים פה חלק מהמפעלים וכאן למטה משמאל זה מכון הטיהור של תפן.

ליאורה אהרון: המועצה התעשייתית תפן, אחת משתיים, היתה ידועה לנו כשכנים כזכות או בחובת וולקן מצברים, שכאן רואים תמונה של בית ההתכה הסגור שלהם.

ליאורה אהרון: בית ההתכה נסגר לפני שלוש שנים וכמות הפליטות לאוויר ירדה אבל היא עדיין קיימת כי באולמות הייצור יש עדיין פליטה של עופרת.

ליאורה אהרון: מה שהדאיג אותנו זה התחלה של תהייה של הורים שאני מביניהם, הורים לילדים בבית הספר בתפן, ההורים שלחו את הילדים לתפן בשמחה ובאהבה כי זה בית ספר מאוד מיוחד, בית ספר ניסויי עם גישות דמוקרטיות וכו' וגם אווירה מאוד ירוקה והכל נראה משדר מקום טוב ולעומת זאת אנחנו גילינו לתדהמתנו מכתב משנת 1998 של שלמה כץ אל הנהלת גן התעשיה עם התנגדות נחרצת להקמת בית ספר בתפן.

ליאורה אהרון: חלק מההתנגדות היא כתוצאה מפליטות מזהמים לאוויר, בשנת 98 שאז עדיין בית ההתכה בוולקן פעל וגם מפעלים בעלי פוטנציאל זיהום ואירועים של חומרים מסוכנים.

ליאורה אהרון: ההמלצה כאן היא שבית הספר לא צריך לקום, אבל בית הספר ממשיך להיות שם עם 500 תלמידים ועוד אנשי צוות, התלמידים הכי קטנים של הם בני שלוש וארבע.

ליאורה אהרון: אנחנו התחלנו לשאול שאלות על וולקן וגם שאלנו על מכון הטיהור כי היו לנו שמועות שהגיעו מאנשי רשות שמורות הטבע, דברים על מכון הטיהור, ואז גילינו את מכון הטיהור שהוא מכון ביולוגי שלא אמור בכלל לטפל במתכות.

ליאורה אהרון: כשאנחנו שאלנו שאלות גילינו חלקית חריגות ואז הבאנו את הועדה לתפן והובטח לנו שיהיה דו"ח ובדו"ח אנחנו מוצאים כמה חריגות שמאוד מדאיגות אותנו.

לאה נס: כשלקחת את הנתון של החריגות, אני מבינה שזה מהמוצא של המפעלים, התוצאות ביציאה אחרי הטיהור שפכים היו בסדר?

ליאורה אהרון: לא.

ליאורה אהרון: זה חריגות בשנת 2002 כשהחריגות בקולחין היו של ניקל.

ליאורה אהרון: ביוני 2002 אנחנו רואים של חריגות של ניקל.

ליאורה אהרון: אנחנו רואים חריגות בטכנולוגיות להבים של פי 30 או 3,000% בריכוז המתכת ניקל ו-1,500 בריכוז המתכת כרום.

ליאורה אהרון: הדו"ח מראה רק שתי תוצאות דיגום בטכנולוגיות להבים בכל הארבע שנים, לפי רשיון העסק של אותו מפעל הם אמורים היו בתקופה הזאת לעשות לפחות 16 דיגומים.

ליאורה אהרון: למה זה לא נעשה?

לאה נס: קודם שאלתי את הילה לגבי כמה פעמים דוגמים ונאמר לי שיש כאלה שפעם בחודש, לא היתה לי תחושה שזה רק שתי בדיקות בארבע שנים.

לאה נס: במיוחד להבים שזה מפעל שמשתמש בחומרי ציפוי שאלה חומרים מאוד מסוכנים וגם אמור להיות לו תקן מיוחד.

הילה בן דורי: טכנולוגיות להבים נמצא בשידרוג במשך שנה וארבעה חודשים ובימים אלה הוא מתחיל הרצה.

ליאורה אהרון: אבל למה לא דגמו אותו עד עכשיו?

רחלי דוד: לגבי תדירות דיגום באופן כללי, קיימות תקנות משנת 2000, תקנות מניעת זיהום מים מתכות או מזהמים אחרים שמתייחסות למפעלים שיש בהם תהליכים של ציפוי מתכות כדוגמת טכנולוגיות להבים ואחרים.

רחלי דוד: מבחינת החוק תדירות הדיגום במפעלים כאלה היא פעמיים בשנה.

רחלי דוד: באיזור תעשיה תפן אנחנו החמרנו בתנאי רשיון העסק.

לאה נס: שתי הדגימות מאיזה שנים הן?

ליאורה אהרון: הם משנת 2003 מיוני ויולי.

לאה נס: אז זה כן עומד, היא אמרה שזה פעמיים בשנה לפי התקן.

ליאורה אהרון: אבל הדו"ח הוא על ארבע שנים.

ליאורה אהרון: איפה 99, 2000, 2001 ו-2002?

ליאורה אהרון: אנחנו גם רואים חריגות נוספות, הריבועים הורודים והכתומים מופיעים בדו"ח, יש חריגה אחת נוספת שהיא חשובה כי גם אחר כך זה בא לידי ביטוי בתוצאות של המכון, חריגה בזרחן שאנחנו רואים את זה בחומר שמושלך אלייך, חומר לא מעובד כנראה שלא הגיע אל הדו"ח, חריגה בשנת 2002 של 10,000 ה-DCD.

ליאורה אהרון: זה הגיע אלייך, זה חומר שאת העברת לנו.

ליאורה אהרון: אני רוצה להראות לדוגמה את אותו דף שאליו אני מתייחסת של טכנולוגיות להבים שהוא המפעל המזהם ביותר בתפן.

לאה נס: כדי שנעשה סדר בדברים, אמרת שעושים פעמיים בשנה ואמרת שהחמרתם, אז עכשיו כל כמה זמן דוגמים בלהבים?

רחלי דוד: על-פי התקנות הם מחוייבים לפעמיים בשנה, צריך לבדוק ספציפית בתנאי רשיון העסק, לפי מה שאני זוכרת אנחנו החמרנו איתם.

רחלי דוד: לטכנולוגיות להבים יש ארבעה מפעלים מאוד גדולים בצפון, אחד נמצא בנהריה, אחד במעלות ושניים באיזור התעשיה תפן.

רחלי דוד: כל המפעלים האלה נכנסו לתהליך הסדרה דרך תנאי רשיון העסק.

רחלי דוד: במשך שנה וארבעה חודשים ההנהלה שזה סטף וורטהיימר ושותפים נוספים השקיעו מליוני שקלים בתשתיות ומערכות לטיפול בשפכים בכל המפעלים כולל המפעלים שנמצאים בתפן.

לאה נס: את מדברת על עכשיו.

רחלי דוד: אני מדברת על שנה וארבעה חודשים של תהליך הסדרה, של חריגות תוך כדי תהליך הסדרה, אני מדברת על אכיפה מינהלית מצידנו וזה התרעות לפי חוק המים, התרעות לפי תנאי רשיון העסק, הזמנות לשימועים וכתוצאה מזה הם נכנסו לתהליך חיובי שמקובל עלינו והם הולכים לחתוך את הסרט ממש בשבועות אלה.

ליאורה אהרון: אני רוצה להראות איך אנחנו מגיעים לערכים כאלה.

ליאורה אהרון: המתכת ניקל התקן שלה לפי, אנחנו חייבים להתייחס לענין של התקן שגם על זה אנחנו מעירים פה על הדו"ח.

לאה נס: אנחנו מאוד מתרשמים מהשינויים בשנה האחרונה אבל מצד שני אי אפשר למנוע מליאורה לדבר על הכמה שנים הקרובות.

רחלי דוד: המשרד לאיכות הסביבה הגיש תביעה בדיוק מהסיבות האלה כנגד המועצה המקומית וכנגד ראש המועצה לשעבר נור אלדין שאנן.

רחלי דוד: התביעה נדונה בבתי משפט שלוש שנים וארבע שנים ונסגרה עיסקת טיעון.

לאה נס: אנחנו מכינים גם חוק שהמזהם ישלם.

ליאורה אהרון: תסתכלו על הפרמטר הזה, כי שואלים אותי איך הגעתי למספרים.

ליאורה אהרון: 0.5 מיליגרם לליטר של ניקל ביוני אנחנו רואים פה 7.4 שזה פי 15 מהערך המותר וביולי אנחנו רואים פה 15 שזה פי 30, פי 30 זה חריגה של 3,000%.

ליאורה אהרון: זה לא מופיע כאן אבל זה הגיע במכתב בחומר ששלח חנן אסולין.

לאה נס: מה שאת אומרת זה במוצא המפעל, לא של המט"ש.

ליאורה אהרון: נכון.

לאה נס: שאלתי איך במקביל בנקודה הזאת, איך הזיהום במט"ש.

ליאורה אהרון: מבחינת חוק המים משנת התשי"ט כל מי שמזרים שפכים באיכות שהיא חורגת מהתקן, לא משנה איזה תקן, תקן שהוא נכון לאותו זמן, התקן שפה צריך להיות זה תקן משנת 2000 למפעלי ציפוי, וכל מי שמזרים למערכת שפכים או לנחל או לכל דבר אחר גם מערכת שפכים, אם אתה מזרים שפכים באיכות ירודה למערכת שפכים אתה מזהם את המים לפי החוק, המפעל הזה הוא מפעל מזהם כרגע.

ליאורה אהרון: אנחנו לא שומעים שנעשים תהליכי אכיפה למפעל הזה.

ליאורה אהרון: המפעל מזהם וכל עוד הוא מספר שהוא עושה שידרוגים וכו' הוא יכול להמשיך לזהם, אבל מה קרה לפני כן, הוא גם זיהם ואנחנו יודעים מאנשי המשרד לאיכות הסביבה, יש מפעל של טכנולוגיות להבים גם במעלות וגם בנהריה והמפעלים האלה זיהמו ומזהמים כנראה גם שם.

ליאורה אהרון: כל עוד אין אכיפה על המפעל הזה למה שהוא יזדרז לשדרג את המערכת.

ליאורה אהרון: התקן כאן הוא תקן שמופיע גם בנספחים של הדו"ח, הוא תקן פחות מחמיר, הוא לא התקן של מפעלי ציפוי מתכת משנת 2000, הטבלה הזאת היא תקן של שטחי תעשיה כלליים, אם תסתכלו ברשיון העסק במוצקים מרחפים בתקן שטחי תעשיה משנת 2000, הפרמטק הוא 30 ולא אלף.

לאה נס: מה יש לכם להגיד על זה?

קריאה: זה שלא נעשית שם אכיפה זה לא נכון.

לאה נס: על אכיפה רציתי לשאול אחר כך, אני מדברת עכשיו על התקן של שפכים תעשייתיים ולא תקן מיוחד למפעלי ציפוי.

הילה בן דורי: התקן שנבחר בדו"ח תלוי, בגלל זה הסכמה הראשונה היתה של מתקן קדם טיפול לעומת טיפול.

הילה בן דורי: השאלה איפה נלקחה הדגימה.

הילה בן דורי: במפעלים שלקחנו דגימה גם במתקן טיפול וגם במוצא המפעל, התקן שהשתמשתם בו הוא מותאם למקום לקיחת הדגימה.

הילה בן דורי: אנחנו מקפידים, בניגוד לתקנות אמנם, להחמיר ולקחת שני מקומות של דגימה, אחד זה במוצא מתקן טיפול בשפכים ואחד זה במוצא המפעל.

לאה נס: במוצא המפעל זה צריך להיות לפי תקן למפעלי ציפוי ובמט"ש זה יכול להיות לפי התקן הכללי.

הילה בן דורי: לא במט"ש, בלי קשר למט"ש.

הילה בן דורי: במפעל עצמו אנחנו יכולים לקחת ממוצא מתקם הטיפול ובמוצא המפעל, זה שתי דגימות ששייכות למפעל עצמו עוד לפני המט"ש.

הילה בן דורי: התקן של 2000 דווקא במתכות הוא הרבה פעמים מקל, הוא מקל בקובלטס, ניקל אני לא בטוחה, בכרום הוא מקל, יש רשימה שלמה של מתכות שמוקלות.

לאה נס: ליאורה, היא אומרת שהתקן הזה מקל אז מה את מחפשת?

ליאורה אהרון: רחלי קודם אמרה שלפי התקן של שנת 2000 צריך לעשות פעמיים בשנה, זאת אומרם שאם בודקים צריך להחליט לפי מה הולכים, אם הולכים לפי תקן שנת 2000 ועושים פעמיים בשנה ופה עשו רק ב-2003 פעמיים בשנה, אז צריך ללכת גם לפי הפרמטרים של תקן 2000, אי אפשר איך שמתחשק.

ליאורה אהרון: אי אפשר מצד אחד להסתכל על התקן הפחות המחמיר, צריך להחליט לפי מה הולכים.

ליאורה אהרון: לא סתם תוקן התקן הזה של מפעלי ציפויים בשנת 2000 ואם הולכים לפיו אז צריך ללכת לפיו.

ליאורה אהרון: מוצקים מרחפים בשטחי תעשייה כאלה הם בעיקר מתכות ואנחנו רואים פה חריגות של פי שש ביוני ופי 13 כמעט ביולי, אבל לפי פרמטר של אלף, כשהיום הפרמטר בתקן החדש משנת 2000 הוא 30, אז אתם יכולים לתאר לעצמכם איזה חריגה עצומה יש פה לפי התקן החדש.

רחלי דוד: אני מוכנה לשבת עם העמותה ולהסביר להם איך מתייחסים לתקנים, איזה תקנים אנחנו לוקחים בחשבון ובאיזה מצב, איזה תקנים אנחנו רושמים בתנאי רשיון העסק.

רחלי דוד: הדברים הם לא שרירותיים, הדברים מחושבים ונבחנים מבחינה מקצועית ואני לא מקבלת את מה שליאורה אומרת.

לאה נס: בכל אופן היא מציגה פה לפחות את העובדות, אז אפשר לעשות דיון רק על הנושא הזה, אבל מה שאני מבינה שלמרות שהמכון טיהור שפכים הוא לטיפול ביולוגי וכו', עדיין אנחנו לא רואים את המתכות בחוץ.

הילה בן דורי: הוא לטיפול ביולוגי אבל עדיין יש שיקוע גם בחצר המפעל וגם בתהליך עצמו ואם היו מתכות היינו צריכים לראות אותם לפחות בבוצה וגם שם לקחנו החמרה מאוד גדולה ועדיין לא ראינו מגוון גדול של מתכות.

שלמה כץ: מה שחשוב זה בסופו של דבר מה מגיע לסביבה.

שלמה כץ: אנחנו המשרד לאיכות הסביבה חשוב לנו מה מגיע לסביבה.

לאה נס: כן אבל יש עוד דברים, לא לחינם עשו תקן למה שיוצא ממפעלים, אי אפשר לזלזל בזה כי יש קשר.

שלמה כץ: לא צריך לזלזל בזה, צריך לראות מה מגיע לסביבה ואין לי אינטרס לאכוף, למרות שאני עושה את זה, על המפעלים עצמם, אני רואה בזה את תפקיד המועצה.

שלמה כץ: אסולין יודע שאני אקח אותו לבית סוהר אם הוא יחרוג מהתקן לסביבה וזה התפקיד שלי לדאוג לזה שבסופו של דבר לסביבה לא יגיעו מתכות וזה מה שראינו.

לאה נס: אבל מצד שני מי יאכוף את המפעל אם לא אתה כשיש בתקן - -

שלמה כץ: ראש המועצה יאכוף את המפעל ובמידה ונראה שהוא לא מסוגל לעשות את זה אני אאכוף את המפעל וזה מה שאני עושה.

לאה נס: אז אם אתה אומר במידה והוא לא יאכוף, זאת אומרת שגם אתה מחוייב לענין.

שלמה כץ: אני מחוייב לענין אבל אני לא רוצה לראות אותם מסירים את האחריות.

שלמה כץ: זה גם לא נכון להגיד שמתקן ביולוגי לא מטל בכלל במתכות כבדות, מכיוון שהמתכות שוקעות לבוצה, רוב המתכות הם מתכות כבדות והן שוקעות ולכן הן נקראות מתכות כבדות.

שלמה כץ: הבוצה מפונה וכשהיא נבדקת והיא רעילה היא מפונה לרמת חובב ולכן צריך להבין בסופו של דבר אם יש בעיה סביבתית או אין.

ליאורה אהרון: זה בדיוק מה שאנחנו מנסים, בדיוק בגלל זה אנחנו כאן.

ליאורה אהרון: אנחנו מסתובבים בשטח ההמטרה הזה הרבה מאוד זמן, אנחנו רואים שוב את השטח, זה הקיר במכון הטיהור, מעל מכון הטיהור יש את שטח ההמטרה, ואתם רואים שהקיר הוא מחשוף של קרסט, זה שטח ההמטרה, רואים את ההמטרה, הממטרות מאוד גדולות ומתחת לשטח ההמטרה נוצר נחל וכל התווך הזה, אנחנו הזמנו גם גיאו-הידרולוגים לשטח וגיאו-כימאים, והם אומרים בפירוש שמה שמתבצע פה זה החדרה למי תהום.

ליאורה אהרון: עכשיו נשאלת השאלה מי מפחד מאכיפה.

ליאורה אהרון: לפי מה שאנחנו רואים בארבע שנים האחרונות, אף אחד.

לאה נס: אני רוצה להבין לגבי ההמטרה, אמרת משפט נורא חמור וזה עבר.

הילה בן דורי: ההמטרה זה הפתרון המאושר למפעל הזה.

לאה נס: צריך לחשוב אם זה הפתרון הנכון.

קריאה: לא, אנחנו עכשיו בפתרון של - -

שלמה כץ: לכן אני טוען שהעיסקת טיעון, זה שהם שילמו 60 אלף זה לא הכסף, הכסף זה העשרה מליון להתחבר לכרמיאל, זה הקנס.

שלמה כץ: אני רואה את הפתרון בסופו של דבר בחיבור לכרמיאל בסוף 2005.

שלמה כץ: למרות שהאיכויות שלהם היום הם כאלה שאין בעיה לסביבה, להתחבר לכרמיאל זה עשרה מליון שקל, זה הקנס.

ליאורה אהרון: אני חשובת שדרך תפן אנחנו יכולים ללמוד מה נעשה באכיפה סביבתית במיוחד במפעלים גדולים, מפעלי מתכת כאלה.

ליאורה אהרון: אנחנו לא רואים אכיפה על המפעלים, לפחות לא על המפעלים הגדולים והמזהמים ביותר, אנחנו מבינים, וזה גם כנראה מה שבעלי המפעלים מבינים, שהם יכולים להמשיך לזהם ויש הבנה והתייחסות חיובית - -

לאה נס: לא, אבל זה מה שאני לא רואה מהשנה האחרונה.

קריאה: ליאורה זה לא נכון.

לאה נס: ממה שאני רואה מהשנה האחרונה זה לא ככה.

ליאורה אהרון: אבל הדיגום הוא של 20 שנה.

לאה נס: זה נכון אבל זה שהיום הם החליטו שהם משנים את זה, זה כבר.

ליאורה אהרון: זה יפה מאוד אבל זה נעשה לאחר כל מיני דברים.

לאה נס: אני מבינה את התיסכול שלך.

ליאורה אהרון: המשפט הזה שהמזהם ישלם, שזה עיקרון משפטי סביבתי ידוע גם בקרב אנשי המשרד, הוא מכסה על מציאות שבעצם משתלם לזהם, משתלם כלכלית לזהם ואני באתי לכאן כדי לספר לכם על איזה שהוא משבר אמון שנוצר בין הרשויות השונות לבין התעשיה לבין התושבים שגרים מסביב.

ליאורה אהרון: איך נוצר משבר האמון.

ליאורה אהרון: התעשיה הציגה את עצמה ומציגה את עצמה עדיין בימים אלה כתעשיה ירוקה מתקדמת ונקיה.

ליאורה אהרון: אנחנו יודעים, כתוצאה ממה שאנחנו מגלים כאן, שבמשך כל הזמן הזה היא זיהמה את האוויר והמים והקרקע.

ליאורה אהרון: האזרחים פנו בשנים שונות בכל מיני פניות אל המועצה התעשייתית וגם אל רשויות איכות הסביבה בתקווה לשיתוף פעולה וקבלת מידע ולא קיבלו, ורק לאחרונה כתוצאה מכל מיני צעדים שאני תיכף אפרט אותם, זכינו לשיתוף פעולה חלקי.

ליאורה אהרון: אין ספק שגם לועדה וגם לתקשורת יש חלק ניכר בענין.

ליאורה אהרון: זאת אומרת זאת הדרך להשיג שיתוף פעולה, כך אני רואה, או לפחות שקיפות, אין דרך אחרת להשיג שקיפות, אני לא מכירה דרך אחרת.

ליאורה אהרון: ב-2002 פנינו מספר פעמים בבקשה למידע למועצה התעשייתית ולמי שהיה ראש המועצה שהיום הוא חבר הכנסת אלי אפללו, התשובה היתה לא.

ליאורה אהרון: אין לכם זכות לבקש מידע.

ליאורה אהרון: אחרי כמה חודשים פנינו בבקשות למידע על-פי חוק חופש המידע ואז המועצה התעשייתית נתנה לנו מידע חלקי מאוד מדאיג.

ליאורה אהרון: בקיץ ביקרנו במועצה ובעקבות הביקור הוכן דו"ח שפכים של האיגוד, אני רוצה רק להזכיר שבפגישה שלנו אז אצלך חנן בתפן, הובטח לנו דו"ח על פליטות לאוויר שזה עדיין לא הוכן, ארבע שנים לאחור, וקיבלנו עכשיו כאן במצגת איזה שהם פרמטרים חלקיים.

ליאורה אהרון: ב-13 לאפריל 2004 היה כנס בחסות המשרד לאיכות הסביבה, בחסות רשות שמורות הטבע, שאליה מוזרמים השפכים המסוכנים האלה ותפן הוצג שם כמודל לחיקוי, כמודל לתעשיה ירוקה מתקדמת ונקיה.

ליאורה אהרון: אפילו בדיונים השונים, בפנלים השונים לא נאמר שם שיש בעיה שמטפלים בה, אפילו זה לא נאמר.

ליאורה אהרון: אנחנו היינו שם, באנו לשמוע וזה לא נאמר.

ליאורה אהרון: אני רוצה להגיד מילים טובות, התקשרתי גם לחנן לפני הדיון ואמרתי לו שאני אגיד מילים טובות.

ליאורה אהרון: בשנה האחרונה אנחנו רואים יחס רציני והנושא הסביבתי הפך להיות הנושא העיקרי במועצה התעשייתית וזה טוב, וכך אנחנו היינו רוצים שזה יהיה בכל איזור תעשיה בארץ.

ליאורה אהרון: יש גם איזה שהוא מענה לפניות של אזרחים, יש דו"ח של שפכים על ארבע שנים אחרונות, יש מגמות של שיפור, היינו רוצים לראות אימוץ בחלק מהמקרים וצריך לראות איך זה מתקדם הלאה.

ליאורה אהרון: בחלק מהמקרים המועצה מטפלת מיידית.

ליאורה אהרון: אני רוצה לציין שני מקרים שהתקשרתי אל אלכס שהוא מהנדס איכות סביבה במועצה, בסוף מרץ ובסוף אפריל, ביום שישי, והודעתי על פריצת ביוב באחת השלוחות, ביוב זורם שלא נכנס למכון הטיהור וזורם חופשי לנחל לפני שהוא עובר את העיבוד של מכון הטיהור.

ליאורה אהרון: בשני המקרים זה טופל מיידית, תוך כמה שעות הוזנקה לשם ביובית וזה טופל.

ליאורה אהרון: אני רוצה להתריע שאם ימשיכו להיות חריגות, לא כמו עכשיו אלא כמו שהיו בשנת 2002, גם מט"ש כרמיאל יפגע מהחריגות האלה וזה צריך להמשיך להדאיג גם את המועצה התעשייתית.

ליאורה אהרון: איך מתקדמים הלאה.

ליאורה אהרון: צריך לאכוף את החוק על המפעלים על-פי התקנים העדכניים, לטפל בשפכים כמובן בתוך חצרות המפעלים.

לאה נס: אני מבינה שזה כבר נעשה, כי כבר יש לכל מפעל עכשיו - -

ליאורה אהרון: אנחנו רוצים לקוות.

לאה נס: יש, מה זה רוצים לקוות, הבנתי שיש, נכון חנן?

ליאורה אהרון: אבל צריך להפריד בין מערכות איסוף לטיפול בשפכים תעשייתיים וביוב סניטרי.

ליאורה אהרון: זה קצת בעייתי כשאוספים את זה יחד.

לאה נס: כשאנחנו מדברים על מפעל מזהם שהוא עושה לעצמו טיפול אני חושבת שהסניטרי שלו הוא לא זניח.

ליאורה אהרון: אני רוצה להגיד מה עוד חשוב, ניטור אוויר במפעלים, בארובות ובמסננים.

לאה נס: קיבלנו על זה עכשיו תשובה.

ליאורה אהרון: אני רוצה לדווח לועדה על שתי תוצאות של דגימת אבק ממפעל KP שהעביר לי אותם מנהל המפעל, הוא ראה שמהמרזבים יורד נוזל עם צבע מאוד מוזר ונוזל שהוא יוצר בלייה במרצפות וזה נראה לו מאוד תמוה, הוא לקח את הבוצה הזאת ושלח אותה לדגימה גם בשנת 2002 וגם עכשיו ב-2004, התוצאות הם גרועות ואנחנו נתנו את התוצאות האלה למומחים, לגיאו-כימאים מהמכון הגיאולוגי ואנחנו רואים שעדיין המתכות, ריכוז המתכות הוא בסדרי גודל יותר גבוהים מאשר כל אבק אחר במקום אחר.

ליאורה אהרון: רואים שם הרבה מאוד עופרת, גופרית, זרחן וניקל.

ליאורה אהרון: אבל כמובן זאת לא דגימה לענין מכיוון שאנחנו לא ידועים את גודל הגרגרים, הרי ידוע שככל שהגרגרים יותר קטנים זה שיש הרבה זה עדיין לא אומר כמה זה מסוכן, יש הרבה, זאת אומרת שזה נמצא באוויר בסביבת תפן ביחס חריג לשאר איזורי הארץ, אבל גודל הגרגרים הוא גם מאוד חשוב.

ליאורה אהרון: אם הגרגרים מאוד קטנים הסיכון של זה לבריאות הציבור הוא מאוד גבוה.

ליאורה אהרון: בדיקות שוטפות בבית הספר.

ליאורה אהרון: יש חוזר מנכ"ל של משרד החינוך שאומר שצריכות להיות בדיקות בתוך בית הספר לקרינה.

ליאורה אהרון: בחצר בית הספר יש שנאי, טרנספורמטור, ממש בצמוד לגן הילדים ואנחנו ביקשנו לעשות שם בדיקות, נעשו בדיקות, לא קיבלנו תוצאות.

לאה נס: הבנתי שעכשיו יש ניידת ניטור ממש ליד בית הספר.

קריאה: עשינו בדיקות וליאורה יודעת את זה.

ליאורה אהרון: רק עכשיו קיבלנו שקיפות מידע על אחזקת חומרים מסוכנים.

לאה נס: חלק מהדברים שאת מציינת פה הראינו שהם נעשו.

ליאורה אהרון: אנחנו חושבים שצריך לשנות את הרכב המועצה ולתת ייצוג הולם לאזרחים שעשויים להיפגע מבחינה בריאותית וזה לא קיים כרגע וגם לענות לפניות שלנו בכתב בזמן סביר.

לאה נס: לגבי הרכב המועצה יש הצעת חוק, זה לא קשור למועצה הספציפית.

לאה נס: חנן אסולין יושב-ראש המועצה התעשייתית שלח לחברי הועדה תקציר הדברים שנעשים ממש עכשיו ובשנה הזאת.

חנן אסולין: קודם כל לגבי קצה לביוב אנחנו במשא ומתן ויש תוכנית מפורטת, יש כמה בעיות טכניות שצריך לפתור אותן, צמח יבהיר את זה, הוא מעורב בענין שלנו, אם היינו יכולים שזה כבר יהיה לפני חצי שנה אז היינו עושים את זה.

חנן אסולין: אני כינסתי את כל מנהלי המפעלים שם והזהרתי אותם שלפני שניכנס לכרמיאל אני צריך להביא בדיקות שאנחנו ניכנס לכרמיאל, אחרת כרמיאל לא יכול, אנחנו עושים גם פעולות בביובים אצלנו.

לאה נס: כרמיאל לא תסכים לקבל שפכים שהם לא יהיו מתאימים.

חנן אסולין: נכון.

חנן אסולין: כל מפעל עכשיו נערך ואני חושב שבחודשים הקרובים הם יביאו תוצאות והמועצה עושה בדיקות, לא המפעל, אנחנו עושים בדיקות פתע על חשבון המועצה ואנחנו נביא תוצאות טובות.

חנן אסולין: את הממטרות אני לא רוצה לראות, זה באמת מפריע, זה עולה לנו הרבה כסף הדבר הזה, גם המכון, גם הממטרות, ברגע שזה יעבור לביוב קצה והמפעלים, רואים גם מודעות של המפעלים, שהם רוצים לשפר.

חנן אסולין: יש מפעל שאמר לי שהוא משקיע 40 אלף דולר במקום לקבל 25 עובדים.

לאה נס: זה מה שאמרתי בהתחלה, זה חובה שלהם, זה לא זכות.

חנן אסולין: אז הם עושים את זה.

חנן אסולין: יש את הניטור של האוויר, אני שומע מפעלים, גם את KP, זה בהחלטה שלנו, הוא אמר שהוא רוצה לעשות בדיקה, אני הייתי אצלו על הגג, עשו בדיקות, לא מצאו כלום, הוא עשה בדיקה עצמית, יש לו בעיה עם איזה מפעל שכן שלוש הוא חושד בו, המפעל הזה התקין שם פילטרים ועשו לו בדיקות במפעל, לא מצאו כלום.

חנן אסולין: אני לא יודע מאיפה הוא הביא את הבדיקות, הוא עשה בדיקות, אנחנו הולכים לעשות עכשיו בדיקה נוספת שנזמין אותה בחודש הבא ואני אמרתי לו, הבדיקה הזאת צריכה להיות במאי או ביוני, הוא עשה אותה על אחריותו, אנשים שלנו לא היו שם.

חנן אסולין: אני אל יודע מאיפה הוא לקח את הבדיקה הזאת, מי היה שם, אני אמרתי לו שגם אם הוא לוקח בדיקה שאיכות הסביבה יהיו שם ואיש שלי, אף אחד לא היה איתו.

חנן אסולין: לגבי האוויר אנחנו נקבל תוצאות בשלושה שבועות הקרובים.

חנן אסולין: לגבי חשמל המועצה הזמינה על דעתה, אנחנו נראה איך הבדיקות יהיו שם, קרינה לאנטנות עשינו.

קריאה: יש לך תוצאות.

חנן אסולין: יש לי תוצאות אבל אין לי אותם פה.

חנן אסולין: אם לא טוב יטפלו בזה, אני לא מוותר לאף אחד שם.

חנן אסולין: לגבי אנטנות עשינו ויצא בסדר.

חנן אסולין: אנחנו משתפרים שם כל הזמן.

חנן אסולין: אנחנו מדברים הרבה עם המפעלים.

חנן אסולין: נתתי הוראה עכשיו לאיש שלי שכל חבית צריך לרשום עליה, והתחילו לגדר חביות.

חנן אסולין: המועצה השקיעה ומשקיעה הרבה כסף, אבל בשביל לטפל בבעיה צריך עוד הרבה משאבים, אני מקווה שעוד שנה ועוד שנה - -

לאה נס: העלויות זה סכומים גדולים, אבל זו חובה, כל הזמן צריך לעודד, זאת חובת המפעלים, זה לא מותרות, זה לא זכות שיש להם, זה חובתם וחובת משרדי הממשלה לאכוף את זה, אם ישירות דרך המועצה ואם זה דרך המפעלים, אבל כל הזמן צריך לחזור ולהדגיש שזה חובת המפעלים ולא להתרשם מהסכומים הגדולים כי עם כל הכבוד הם מרוויחים מספיק.

חנן אסולין: זה לא מהם, זה מאצלנו הכסף הזה.

לאה נס: זה כבר הבעיה שלך אם אתה לא לוקח מהמפעלים עצמם.

לאה נס: אתה צריך לדאוג למפעלים שנמצאים אצלך, הם חייבים להשקיע את הסכום.

לאה נס: הולך לעבור עכשיו חוק המזהם משלם שהסכום שהם יצטרכו לשלם על אכיפה יהיה סכום שלא ישתלם להם, זה יהיה הסכום שהם היו צריכים להשקיע כדי לא לעבור את העבירה.

לאה נס: לצערנו משתלם לזהם עד שאוכפים ואני מקווה שלא נגיע למצב הזה כי לא ישתלם להם לזהם.

שמואל חן: אני רוצה לדבר על הסלחנות הבלתי נסלחת של המשרד לאיכות הסביבה.

שמואל חן: יש כאן תופעה, התופעה היא שמראש נמנעים מאכיפה - -

יעקב צמח: אני ממנהל הביוב, משרד התשתיות.

יעקב צמח: לענין מכון הטיהור, לפני מספר חודשים פנה יגאל שחר שהוא ממונה בפועל הרשות, נכנסנו להילוך, הם הגישו תוכנית שנבדקה בועדה מקצועית, כבר היתה בועדת המשנה לביוב במחוז, אנחנו נותנים את ידנו, נלווה את הפרוייקט ונקצה את המשאבים שצריך.

יעקב צמח: לגבי שאלת הפתרון אם זה יהיה מתקן כזה או אחר, זה עכשיו בבדיקה, יכול להיות שהמסקנה תהיה שזה הולך לכרמיאל וככה זה יעשה עם כל התאומים שידרשו.

שמואל חן: אני חוזר לנקודה הזאת של הסלחנות הבלתי נסלחת, והעובדה היא עובדה שהמשרד לאיכות הסביבה לפחות כפי שהוא מצטייר בתקשורת בימים האחרונים, נוטה להימנע מאכיפה ישירה מול מפעלים שנמצאים בתוך תחומים של מועצות מקומיות תעשייתיות ומעדיף את המטריה הזאת של המועצות המקומיות התעשייתיות.

שמואל חן: ורואים את זה פעם אחר פעם, גם בסקירה שליאורה סקרה לגבי אותם מפעלים שנמצאים בתפן, אבל גם בימים האחרונים הפרסום המזעזע הזה שיצא ביוזמת אגף איכות אוויר ש-58% מהמפעלים נמצאים חורגים מתקני זיהום אוויר, המדהים הוא שישבנו כאן בדיוק לפני שנה, ב-11.5 ישבנו כאן ודנו בדיוק באותו פרסום לפני שנה, 60% מהמפעלים חורגים.

שמואל חן: והסיפור הוא אותו סיפור, שעובדים מול המועצה ולא עובדים מול המפעלים.

שמואל חן: מפעל שיושב ברמת חובב, תרכובות ברום, שנה אחר שנה חורג - -

לאה נס: לא כל כך הבנתי את ההערה שלך לגבי האכיפה, למה אתה מקשר את זה לזה.

שמואל חן: המשרד לאיכות הסביבה חייב להתעשת וחייב לאכוף ישירות מול המפעלים, יש לו חובה על-פי החוק לאכוף, אם הוא לא יכול לאכוף כי אין לו תקציבים שיבוא לכנסת ויאמר בצורה ברורה, אני לא יכול לאכוף.

לאה נס: יש לו אלף מפעלים והוא בודק כל כך מעט ולא אוכף, זאת השאלה היותר חשובה.

שמואל חן: השאלה שלי היא מדוע אין אכיפה, זאת השאלה, ושנה אחרי שנה אנחנו חוזרים לכאן ומדברים בצורה סלחנית שעוד שנה ועוד שנתיים.

שמואל חן: כל השיפורים הם מאוד חיוביים וצריך לברך על כך, אבל האכיפה של המשרד חלשה וצריך פעם אחת שיסבירו למה.

שמואל חן: המפעל המזהם הוא עבריין, שהמשרד לאיכות הסביבה יאכוף את החוק.

שלמה כץ: ההשתפרויות שאתה רואה פה לדעתך זה בהתנדבות?

שמואל חן: אני לא אמרתי.

שלמה כץ: אז בוא אני אגיד לך מאיפה ההשתפרויות.

שלמה כץ: רק מהאכיפה.

שלמה כץ: האכיפה כנגד המועצה 20 מליון שקל, כולל הקנס שהם קיבלו, אכיפה כנגד כל אחד מהמפעלים שראית פה כולל שימועים כולל התראות שגרמו להם לבנות מתקני טיפול, אין כאן מפעל אחד שהתנדב מרצונו הטוב לעשות את המתקן שלו.

שלמה כץ: עכשיו אם אתה רוצה לבוא לראות אכיפה, בבקשה תבוא, אני אראה לך את הדו"ח, שלחתי אותו גם לועדה, של כל האכיפה שנעשית במשרד לאיכות הסביבה מחוז הצפון מול המפעלים האלה.

שלמה כץ: אנחנו גם מפרסמים כשיש שימועים, מפרסמים כשיש התראות, אף אחד מהמפעלים האלה לא יצא לבניית המתקן שלו בהתנדבות.

קריאה: מה זה שימוע, שימוע זה אכיפה?

שלמה כץ: שימוע זה אכיפה.

שלמה כץ: אני אסביר מה זה אכיפה.

שלמה כץ: יש אכיפה מינהלית ויש אכיפה פלילית.

שלמה כץ: השלב הראשון הוא אכיפה מינהלית.

שלמה כץ: בשלב הזה אתה שולח התראה ולאחר מכן עושה שימוע.

שלמה כץ: אם הוא מבצע את מה שאתה רוצה אתה לא עובר לשלב של האכיפה הפלילית.

שלמה כץ: במתקנים האלה מכיוון שיש לכולם התראות ונשלחו אליהם שימועים, יצאו לבניית המתקנים עם לוחות זמנים שנקבעים להם בתנאים לרשיון העסק ולכן אין צורך לעבור לשלב של אכיפה פלילית.

שמואל חן: ההערה היא חלילה לא אישית, אני משוכנע שאתה מנסה כמיטב יכולתך, אבל צריך להבין, יש משמעות ציבורית גם לפרסם את פעילות האכיפה.

שמואל חן: כשאתם תפרסמו את פעילות האכיפה דרך הדוברות של המחוז, דרך הדוברות הארצית, המפעלים האחרים - -

לאה נס: למען יראו ויראו, יש בדבריו.

לאה נס: אני חושבת שהוא צודק במה שהוא אומר שיש דברים שצריך לפרסם אותם בתקשורת, ברגע שהמשרד מפרסם את המחדלים אז יוצא שהוא לא אחראי, אבל למען יראו ויראו מאוד חשוב לפרסם גם את דו"ח האכיפה.

שמואל חן: לפעמים קשה לחדור לעיתונות הארצית כי זה לא על סדר היום, אבל אתה מכיר את הפורום שאנחנו מנהלים ב-Yנט, העולם הסביבתי מסתכל עליו, אתה בעצמך גלשת אלינו לא פעם ולא פעמיים, לפרסם שם.

שמואל חן: עשית פעולת אכיפה טובה, פרסם אותה.

שמואל חן: נשמע, נדע שקורים דברים, אחרת התדמית שנוצרת למשרד - -

לאה נס: זה גם משפיע על מפעלים אחרים, זה מרתיע והרתעה זה חלק מהענין.

שלמה כץ: במשרד אנחנו מוציאים קובץ איכות סביבה, ותראה כמה פורסם על הדו"ח הזה ועל האכיפה שנעשתה.

שלמה כץ: זה חשוב לנו יותר מאשר לכל אחד אחר לפרסם את זה.

שלום גולדברגר: קודם כל אני מתנצל בשם חנה סלע, מהנדסת מחוז הצפון שלנו, שקיבלה זימון ישיר להופיע בועדה הזאת ולא יכלה בגלל סיבות אישיות, אני מייצג אותה כאן.

שלום גולדברגר: השאלות שנשאלו אליה ואני אענה גם בשמה וגם בשמי, שאנחנו סוקרים ובודקים, קודם כל אנחנו ביחד עם איכות הסביבה בכל נושאי, המילה אכיפה אולי לא מספיק חזקה פה אבל יש פה אכיפה כלפי מערכת הטיהור והמט"ש שצריך לעבור לכרמיאל ואנחנו מברכים על זה שיגמרו עם הפיזור הזה בשטח שהוא נעשה באישור.

שלום גולדברגר: הערה קטנה לליאורה, אנחנו מתקדמים גם עם הידע, זאת אומרת זה שלפני 20 שנה אישרו את הפתרון הזה של המטרה בשטח זה לא כי המפעלים היו רעים או כי המשרדים הממשלתיים רצו דווקא לדפוק את תושבי הגליל או לזהם את המים ואת הסביבה, זה היה סטייט אוף דה ארט של טיפול בשפכים באותו זמן והמתקן הזה אושר עם מה שידעו אז.

שלום גולדברגר: היום יודעים יותר ואני מקווה שמחר נדע עוד יותר ואנחנו רק נלך ונתקדם עם הפתרונות.

ליאורה אהרון: ידעו כבר אז שמה שמומטר ומוחדר להר מגיע בסוף למי התהום, הרי ככה גם הגשם מגיע למעיינות.

שלום גולדברגר: כן, אבל צריך לזכור, לטבע יש כושר נשיאה של כמויות די גדולות של מזהמים, הוא יודע לטפל בהם בכוחות עצמו וכו'.

לאה נס: למרות זאת אנחנו רואים את מקורות המים שלנו מזוהמים וסוגרים בארות.

שלום גולדברגר: קידוחי מקורות מי השתיה הקרובים ביותר נמצאים במרחק תשעה ק"מ מהאתר הזה, זה מרחק גדול מאוד במונחים של אקוויפרים ומי תהום, הם מנוטרים על ידינו - -

לאה נס: רציתי לשאול לגבי דיגום בקידוחים.

שלום גולדברגר: כל מקורות המים הם של מקורות והפיקוח על מקורות ועל איכות המים הוא בפיקוח משרד הבריאות, אם המקורות האלה למי שתיה נציבות המים דוגמת פרמטרים מאוד מצומצמים של זיהום כללי של המים, כלורידים וניתרתים, אנחנו נכנסים לכל ה-80 או מאה פרמטרים של איכות מי שתיה ואנחנו בודקים אותם.

שלום גולדברגר: בשנת 2001 אנחנו דרשנו מחברת מקורות את אותם קידוחים מקורות מים קרובים שיבדקו פעם בשנה והדיגומים האלה נעשים ואין חריגות.

שלום גולדברגר: כל התוצאות שאנחנו בדקנו אותם, מבחינה כימית הם תוצאות טובות.

לאה נס: היתה אתמול שאילתא שהגיש חבר הכנסת עיסא מחול לשר הבריאות, אני לא בטוחה שאתמול ענו לו, אני חושבת שזה נדחה ליום אחר, הוא הביא נתונים לגבי אחוז מקרי הסרטן באיזור תפן והסביבה, אז אולי אתה שותף לתשובה של השר.

שלום גולדברגר: זה לא באחריות הישירה שלי אבל אני נציג משרד הבריאות, למיטב ידיעתי אין עודף תחלואה מסרטן באיזור הזה של תפן, אלה הבדיקות מאותו סקר שנעשה על-ידי המחלקה לרישום סרטן במשרד הבריאות, ד"ר מיכה בר חנן, אלה דברים שהועברו אלי.

לאה נס: בשאילתא שאני ראיתי אתמול שהוא הגיש, הוא דווקא כן הראה נתונים שיש ואז הוא ביקש תשובה מהשר.

שלום גולדברגר: התשובה היא שאין.

יובל אופיר: יש פה שני נציגים של מקורות, אני מהנדס איכות מים של מחוז מרחב צפון ומירב מגל מנהלת המחלקה לאיכות סביבה.

יובל אופיר: להמשיך את מה שדובר פה, אנחנו רואים את איזור התעשיה בקו הסגול שקידוחי מקורות פרוסים, רואים את קידוח כפר יאסיף, עמקא, יותר צפונה דובה, זה פחות או יותר הקידוחים שעשויים להיות מושפעים אם הזרימות שיגיעו דרך האקוויפר או דרך נחל בית העמק, מקורות כמובן מאוד מוטרדת.

יובל אופיר: זה טווח של כעשרה ק"מ כמו ששלום אמר קודם.

יובל אופיר: מקורות בהחלט מוטרדת מהנושא של זיהומים סביבתיים, אנחנו את המים כורים מהקרקע אז ברור שאנחנו פעילים ומוטרדים מהנושאים הסביבתיים, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה הדוק ומתריעים על מפגעים סביבתיים למשרד לאיכות הסביבה ומשרד הבריאות כי לנו אין את הסמכויות הסטטוטוריות לפעול כנגד המפגעים, כך שבהחלט גם מקורות מצטרפת - -

לאה נס: על איזה מפגעים התרעתם?

יובל אופיר: אנחנו מתריעים על דברים שאנחנו רואים בעיניים.

יובל אופיר: אנחנו מעורבים באיזור תפן עוד משנות ה-90 בענין וולקן אבל אני לא יכול להגיד שזה משהו שהגיע מאיתנו אני חושב שזה התחיל דווקא מהתרעות שקיבלנו מאיכות הסביבה.

ליאורה אהרון: לא היה אירוע של מתכות בדצמבר 2002 בכברי?

יובל אופיר: אנחנו חושבים שצריך למצוא פה פתרון יותר טוב מהפתרון שנעשה היום.

יובל אופיר: אני בהחלט מצטרף למה ששלום הראה קודם ויש לי פה גם נתונים כאלה, אנחנו עושים בדיקות כימיות לכל מקורות המים על-פי דרישות משרד הבריאות ואנחנו לא מוצאים כמובן לא התקרבות לתקן וגם לא מגמת עליה בפרמטרים כימיים שיכולים להיות מזוהים עם הקולחין של איזור התעשיה תפן.

יובל אופיר: קצת יותר צפונה אנחנו מדברים על מעיינות כברי, זה נחל הגעתון ופה בהמשך בקצת מערבה יש את מעיינות כברי.

יובל אופיר: המעיינות האלה זוהמו פעמיים באוגוסט 2001 היה אירוע של זיהום סולר שאנחנו באמצעות מכשירים רציפים שמותקנים במעיינות הצלחנו לזהות את האירוע הזה ולמנוע מהמים המזוהמים להגיע לרשת האספקה שלנו, אבל האירוע עבר לחקירה של המשרד לאיכות הסביבה, מדובר כנראה באיזה שהיא הזרמה של תוצרי דלק לקרקע שהשתחררה, יש כל מיני תיאוריות למה השתחרר פתאום הגוף הזה, המחשבה העיקרית זה שמחצבה שקיימת באיזור הזה של געתון בעקבות פיצוץ המחצבה.

יובל אופיר: בהמשך לזה בשנת 2002 התחלנו לקבל ריכוזים של ניקל והיה גם מנגן, מנגן חרג מהתקן, הניקל היה פחות מהתקן אבל היתה עליה ברמת הניקל וגם פה החשדות הם כנגד פעילות שנעשתה באיזור מאגר געתון.

יובל אופיר: מאגר געתון קולט את הביוב של מעלות ופעילות הרחבה שנעשתה במאגר כנראה גרמה לאיזה שהיא חדירה של גוף מים מזוהם וכמובן שטיפלנו, הפסקנו את אספקת המים מהמעיינות, הרשת של מקורות היא רשת עניפה ויש לנו קידוחים במקומות אחרים, אבל בהקשר הזה אני רוצה להצטרף לפעולות שהמשרד לאיכות הסביבה עושה וגם לפעולות שגופים כגון העמותה שליאורה מייצגת וגופים אחרים, בסך הכל כל איזור הגליל המערבי הוא איזור הפקה עשיר של מקורות ואני חשוב שגם של קידוחים פרטיים, יש פה גם את המעיינות כברי ומעיין געתון, גם את קידוחי כברי ויש על האיזור הזה הרבה לחצים ממפגעים סביבתיים ואני חושב שבהחלט יש מקום לתת דגש לנושא של הפעילות הסביבתית המונעת פה.

יובל אופיר: אנחנו מכירים תוכנית של למשל נהריה לגדול מזרחה, אנחנו עדים היום למכון טיהור נהריה שקם פה עם שטחי השקייה בקולחין שאמורים להיות פה באיזור.

לאה נס: כל המדינה מחכה לעכו נהריה.

יובל אופיר: נכון אבל עדיין צריך לבדוק לאן לוקחים את המים ואיפה משקים בקולחין.

יובל אופיר: יש פה איזור הפקה גדול מאוד של מקורות ואנחנו צריכים לשמור עליו.

דני גרינוולד: מה שהוצג בדו"ח והשקיפות הזאת חשובה, זה ההתמקדות בתוך המפעל.

דני גרינוולד: המפעל הוא יוצר הזיהום ולכן נכון וצודק להתחיל בו ולבדוק את השפכים במפעל ולבדוק את קווי הדלק במפעל.

דני גרינוולד: אנחנו נוטים לשכוח מה שקורה מסביב והיום כשאנחנו בודקים מסביב אנחנו מוצאים הרבה פעמים שכשאנחנו בודקים אחרי מתקן הטיפול במפעל ובמוצא המפעל מסתבר שיש עוד זיהום שמגיע למקורות המים שמגיע מסביב.

דני גרינוולד: צנרת פגומה, שוחות שמחוברות בהצלבה ואז אנחנו מוצאים את המים לא בביוב אלא בניקוז, אנחנו מוצאים את זה בתיעול של מי הגשם, אנחנו מוצאים את זה במי התהום ואנחנו לא מוצאים את זה בבדיקות הרוטיניות שאנחנו עושים במפעל.

דני גרינוולד: דבר ראשון שחשוב מאוד לעשות והתחילו לעשות את זה יותר בתפן, זה בדיקות במט"ש, כי המט"ש מרכז את הכל ונושא של בדיקות במט"ש שהיא מערכת גדולה וצריך לעשות ביקורות תכופות ואז אם מגלים זיהום אפשר ללכת אחורה, הבדיקות הדו שנתיות האלה הם בוודאי לא פותרות, החודשיות אולי, נדמה לי שתנאי רשיון העסק במט"ש דורשים הרבה יותר מזה.

דני גרינוולד: הנושא של איכות ניקוז ותיעול מאוד חשוב, לבדוק את מי הגשם בשטפונות הראשונים, מגלים כל מיני דברים שאפשר למצוא פרצות במערכת.

דני גרינוולד: קידוחים במי תהום.

דני גרינוולד: הקידוחים הכי קרובים הם עשרה ק"מ, היכולת לזהות משהו שדלף במורד הוא זעום, בתפן זאת בעיה ויש מקומות אחרים שאפשר לעשות.

לאה נס: למה לא עושים אתה קידוחים יותר קרוב?

דני גרינוולד: במקרה הזה מי התהום הם כל כך עמוקים שזה לא ריאלי באיזור כמו תפן לבדוק מי תהום, אבל יש מקומות אחרים כמו למשל רמת חובב, קיסריה ששם אפשר לבדוק את מי התהום ועושים קידוחים יעודיים ובודקים את מה שמתפספס מהמערכת.

דני גרינוולד: הנושא של אתר הסילוק הוא מאוד חשוב, פה היה מאושר לעשות המטרת סרק כי ב-85 כשהקימו את המכון זה מה שהיה, לא רואים פה נתונים על האם ההמטרת סרק הזאת עובדת, יש בעיות עם מערכות המטרת סרק שהם נוטות לא לעבוד.

דני גרינוולד: אם המים הולכים לחקלאי החקלאי כל הזמן מוודא שהמים באיכות טובה ומשתמש בהם, אם הם הולכים להמטרת סרק המערכת עבדה, המערכת לא עבדה, הממטרות נסתמו, זה דברים שחשוב שיופיעו בדו"ח כזה.

דני גרינוולד: בדיקת צנרת, הצינורות שלנו בהרבה מאוד מקומות פגומים, זה גם בתוך המפעלים וגם בתוך איזורי התעשיה הצינורות המאספים, גם בביוב הסניטרי, בביוב התעשייתי, בהרבה מקומות שבודקים מוצאים שהצנרת שבורה, סדוקה, לפעמים גם לא מוצאים צינור, מוצאים תעלה בקרקע איפה שהיה צינור, דבר שמאוד חשוב להכניס וניתוח נתונים ואיתור גורמי זיהום מדי שנה שנתיים, לשבת ולחבר את כל הנתונים ביחד ולנסות להבין מי נגד מי.

דני גרינוולד: אני אתן דוגמה מאיזור תעשיה קיסריה.

דני גרינוולד: חלק מהסיבה שהבדיקות האלה נעשות בתוך המפעלים זה כי מבחינה חוקית מכניסים את זה לתנאי רשיון עסק, התקנות של חוק המים וזה מאוד חשוב.

דני גרינוולד: הבדיקות האלה הם איזה שהיא לקונה חוקית, אם אני בתור נציבות המים רוצה לדרוש היום מתפן תעשו לי קידוחי מי תהום, יש לי בעיה חוקית לעשות את זה.

דני גרינוולד: בחלק מהמקומות פתרו את זה על-ידי זה שהכניסו את זה בתקנון של התב"ע וקיסריה זו דוגמה, פעילות משותפת של משרד הבריאות ונציבות המים שהקימו את האיזור תעשיה, שחייבו לפי חוק התכנון והבניה לעשות מערכת ניטור, שם הם יושבים על מי תהום מאוד גבוהים באיזור מאוד רגיש, כל הסימונים האלה זה קידוחי מי תהום שמיועדים אך ורק לניטור, זה קידוחים צרים שמיועדים אך ורק לניטור ובנושא של בדיקת נגר לקחו את האיזור תעשיה מצאו את המקומות שבהם הנגר יוצא מאיזור התעשיה ובודקים את זה בשטפונות, בודקים את המזהמים ובמידה ומצאו זיהום הולכים אחורה לחפש באיזה מפעל זה וכל שנה יוצא דו"ח שנתי שמפרט את כל הנתונים והמסקנות מה צריך לעשות.

לאה נס: השאלה אם יש לך עכשיו איזה שהוא פתרון לגבי האיזור הזה שתוכל לעשות את הקידוחים יותר קרובים.

דני גרינוולד: ספציפית לגבי תפן צריך לבדוק אבל להערכתי אי אפשר לעשות קידוחים, נגר וודאי שאפשר, צריך לפתוח יחד עם המועצה או חוקי עזר - -

לאה נס: אנחנו סך הכל רוצים לשפר אז את הנושא הזה תקחו על עצמכם בשביל לראות איך ממשיכים.

דני גרינוולד: אני מציע או חוקי עזר עירוניים או להיכנס לתב"ע ולבדוק אותה ואם צריך לעשות שינויים בתב"ע, בתקנון, אפשר לעשות את זה וזה נותן גושפנקא חוקית.

שלמה כץ: הקידוחים הם לא קידוחים על מנת לבדוק זיהום, הקידוחים הם קידוחי הפקה.

לאה נס: אני מדברת על קידוחים לבדיקה, לא להפקה.

לאה נס: צריך לבדוק את זה, אם יש מקום שכן אפשר - -

דני גרינוולד: יש הרבה מקומות אחרים שזה כן רלוונטי, בחלקם זה מופיע בתב"ע ולא מבוצע, במקומות אחרים שזה לא מופיע צריך להכניס את זה.

לאה נס: אני מודה פה לכולם, אני לא אחזור על הברכות לכל מי ששותף לדו"ח הזה, אני חושבת שזה היה מאוד חשוב, אנחנו עכשיו מצפים לדו"ח של 2004 וצריך לעשות את זה בתור רוטינה, להביא את זה לכנסת ולדון ולראות.

לאה נס: נאמרו פה בין לבין בדברים כל מיני שיפורים שאפשר לדו"ח הבא לעשות וכל הדברים שכבר כתובים פה מהכוונות שחלק נעשו, אנחנו מקווים שאנחנו נראה את זה כבר בדו"ח של 2004.

לאה נס: אנחנו נעשה סיכום של הישיבה עם ההמלצות ונשלח את ההמלצות למשרד לאיכות הסביבה ולכל המשרדים הנוגעים בדבר וגם למועצה.

לאה נס: קשה לנו להשלים עם מה שנעשה עד היום, צריך להבין שיש נזקים שלא הכל הפיך, אבל אנחנו לא יכולים שלא לשמוח על מה שנעשה פה בשנה האחרונה ואנחנו רואים פתח לשנים הבאות ואני מקווה שהצלחנו לעצור את זה בדקה ה-90 שעדיין לא מצאתם, לפני שזה יגיע למקורות המים.