ועדת המשנה לנושא מפגעי איכות סביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 43, 2005-03-15 12:30

לאה נס: הנתון הזה לא רק משפיע על הנחלים בגליל, שמורות הטבע והיישובים, אלא גם על מקורות המים החשובים והגדולים של מדינת ישראל.

לאה נס: אין ספק, שהגורם העיקרי למחדל הוא קריסת הרשויות המקומיות, שהן אלה שאמורות לטפל במערכת המים שלהן, השפכים והביוב.

לאה נס: כאשר הרשויות קורסות ואין להן כסף לשלם משכורות לעובדים, בוודאי שאין להן כסף לטפל במערכת הביוב והפסולת.

לאה נס: באוגוסט 2004 התקבלה החלטת ממשלה שדיברה על הקמת רשות מים.

לאה נס: יש פה חברים נכבדים בוועדה שאמורה להכין ולממש את החלטת הממשלה, ולהגיש כבר באפריל דו"ח ביניים.

לאה נס: לפי מידע שהגיע לוועדה, משרדי הממשלה לא מודעים להחלטה הזו.

לאה נס: לא הצלחנו לקבל נתונים לגבי השאלה, באיזה מצב נמצא מימוש החלטת הממשלה.

לאה נס: אנחנו נשמע מנציגי הממשלה, איפה הנושא הזה עומד היום, ואיך משתלב הנושא של קריסת מערכות הביוב בכל מערך המים.

לאה נס: חייבת להיות רשות אחת שתרכז את כל הנושא.

לאה נס: יש מתקני הטפלה מוכנים, אבל אף אחד לא משתמש בהם בגלל בעיות תקציביות.

לאה נס: נציגת העמותה, גברת ליאורה אהרון, תציג נקודות מהדו"ח שלהם.

ליאורה אהרון: אנחנו ארגון של מתנדבים שחיים בגליל ואכפת לנו מאוד ממה שקורה למים, וזאת המוטיבציה שלנו לבדוק כל הזמן מה קרוה בתחום של משק הביוב והמים באזור שבו אנחנו גרים.

ליאורה אהרון: אנחנו ארגון שכולל ערבים ויהודים, שקיים מאז 1990 ויושב בגליל, כאשר עיקר הפעילות היא בגליל המערבי.

ליאורה אהרון: הגליל הוא אזור עתיר משקעים, שגובהו הרב וקרבתו לים מייצרים לנו גם הרבה מאוד משקעים ומקורות מים רבים.

ליאורה אהרון: הרבה מאוד מקורות מים נמצאים בגליל.

ליאורה אהרון: חלק גדול ממשק המים הישראלי מושתת על המים של הגליל, מי התהום והכינרת, שמקורותיה הם מזרימות עיליות בגליל.

ליאורה אהרון: הגליל הוא אזור מאוד מיושב בשנים האחרונות.

ליאורה אהרון: ב-25 השנים האחרונות חלה בו מהפיכת התיישבות.

ליאורה אהרון: יש בו הרבה מאוד יישובים והרבה מאוד תושבים נוספים הגיעו לגליל.

ליאורה אהרון: הקרבה של מקורות הזיהום הקיימים היום בשטח למקורות המים, היא מאוד גדולה.

ליאורה אהרון: זה דבר שמסכן את מקורות המים.

ליאורה אהרון: פרופסור דן זסלבצקי, נציב המים לשעבר, היה שותף בהעברת חומרים לכתיבת הדו"ח.

ליאורה אהרון: הוא אומר הרבה מאוד שנים כי האזור הזה הוא מהיר חלחול, מה שמטפטפים למעלה מחלחל מהר מאוד למטה.

ליאורה אהרון: אם פעם היו מים טובים בגליל, היום הם הולכים ומזדהמים.

ליאורה אהרון: אני רוצה לומר, כי כל כתיבת הדו"ח נעשתה בשיתוף עם משרדי הממשלה.

ליאורה אהרון: כל העשייה של כתיבת הדו"ח באה בעקבות פנייה של נציגים שונים במשרדי ממשלה, שביקשו מאיתנו לעשות משהו.

לאה נס: תזכרו את זה כאשר אתם באים מהכיוון ההפוך, כאשר אתם יוזמים.

ליאורה אהרון: לפעמים אנחנו חלוקים, אבל במקרה הזה אנחנו באים ממש מאותו מקום.

ליאורה אהרון: על פי נתוני המשרד לאיכות הסביבה, שני שליש מהביוב בגליל אמור היה לקבל טיפול ראשוני.

ליאורה אהרון: על פי חוק, הטיפול בביוב חייב להיות טיפול שניוני.

ליאורה אהרון: עוד הרבה מאוד מקומות בגליל בכלל לא מבויבים.

ליאורה אהרון: שכונות רבות בכל מיני יישובים לא מבוייבים כלל, כולל יישובים שלמים.

ליאורה אהרון: היום, גם במקומות המבוייבים, שיש להם לכאורה פתרון, המערכות קורסות בגלל המשבר ברשויות.

ליאורה אהרון: חשוב לציין, שבעקבות מפגע אחד ישנם עוד מפגעים.

ליאורה אהרון: בעקבות מפגע של ביוב יש גם מפגעי פסולת, דבר שמחמיר יותר את התופעה.

ליאורה אהרון: הרבה מאוד פעמים אנחנו רואים ליד מפגעי ביוב ערמות של פסולת פירטית.

ליאורה אהרון: בדו"ח שלנו רצינו להראות תמונת מצב.

ליאורה אהרון: ניסינו לבוא ולומר משהו על כל הגליל.

ליאורה אהרון: יושבת איתי רונית מעמותת אזרחים למען הסביבה בגליל, שנפגשה עם כל מיני גורמי ממשל שונים והביאה מהם ומהוועדה תמונת מצב מאוד עגומה.

ליאורה אהרון: אנחנו ניסינו לתת תמונה כוללת של כל הגליל.

ליאורה אהרון: כאשר ניסינו לעשות את זה ראינו שאנחנו לא יכולים לעשות זאת בצורה מקצועית ממש, כי זה ייקח לנו הרבה מאוד שמן ואנחנו רוצים להגיד דברים כבר היום.

ליאורה אהרון: לכן, אמרנו אמירות כלליות על הגליל וניסינו להתמקד באזור שאנחנו הכי מתמקצעים בו, שזה האזור של הגליל המערבי בכלל והחלק העליון של הגליל המערבי בפרט.

ליאורה אהרון: בהמשך, אנחנו נתייחס לאזור הזה ונמחיש דרכו את מה שקורה בכל הגליל, ולפי נתונים שידועים לנו, הוא מתרחש בכל הארץ.

ליאורה אהרון: זה לא משהו ייחודי לגליל, רק שהגליל הוא אזור הפקה חשוב מאוד למים, וחשוב מאוד להדגיש את הסיכון שיש למקורות המים.

ליאורה אהרון: בדו"ח מצויים תיאורים של כמה מכוני טיהור, צחר ליד ראש פינה, שדה אילן, טבריה, בית שאן, הכפרים בועיינה ונוג'ידאת, שבהם יש הרבה מאוד בעיות ליד עמק בית נטופה.

ליאורה אהרון: באזור של מרכז הגליל והגליל המערבי יש התייחסות כמעט לכל היישובים, כרמיאל, רמה, בית ג'אן, מעלות ותרשיחה, כפר ורדים, ינוח וג'את, ירכא, חורפיש, מעיליא, מכר וג'דידה, האזור של כפר יסיף, אבו סנאן, מג'ל כרום, כל בקעת בית הכרם, כולל הנחלים המרכזיים של האזור ומקורות מים עיקריים שנסגרו לאחרונה בשל זיהום.

ליאורה אהרון: בדו"ח מוזכר האזור של נחל כזיב, שהוא אחד הנחלים החשובים בגליל בכלל.

ליאורה אהרון: הוא מתחיל בהר מירון ליד הכפר בית ג'אן ויורד דרך מעלות עד אזור נהרייה.

ליאורה אהרון: אחד המעיינות הגדולים שבתוך נחל כזיב.

ליאורה אהרון: עין זיו, נסגר לאחרונה ואי אפשר להשתמש בו בגלל זיהום בחנקות.

ליאורה אהרון: אנו רואים את נחל הגעתון, נחל בית העמק, נחל שזור, נחל חילזון ונחל הנעמן.

ליאורה אהרון: הזכרנו את המצב הכלכלי החמור של כרשויות.

ליאורה אהרון: זוהי בעיה פוליטית.

ליאורה אהרון: היא היתה בראש הסדר היום הציבורי בכל השנה ומשהו האחרונות.

ליאורה אהרון: הנושא הפחות מוכר, הוא הנושא שאנחנו מביאים לכאן היום.

ליאורה אהרון: עם הקריסה של הרשויות, עוד לפני שהפסיקו לשלם משכורות, הפסיקו לתחזק את מכוני הטיהור ולטפל כראוי בכל הנושא של הפסולת.

ליאורה אהרון: אנחנו היום מתמקדים היום בביוב, אבל הסיפור של הפסולת צריך להיות בדיון אחר.

ליאורה אהרון: המכונים ומתקני השאיבה והסניקה שהושקעו בהם מיליונים מכספי הציבור והמדינה, לא מתפקדים.

ליאורה אהרון: למעשה, הם ירדו לטמיון, כי הביוב זורם.

ליאורה אהרון: הרבה פעמים קשה להמחיש את הדברים בתמונות.

ליאורה אהרון: לפעמים ההשתקפות של השמיים יוצרת תמונה של נחל כחול או ירקרק, אבל כאשר מוציאים דגימה מנחל כזה רואים בקבוק בצבע אחר.

ליאורה אהרון: נחל שזור הוא נחל שעובר ליד העיר כרמיאל.

ליאורה אהרון: זורם בו ביוב בעיקר מהכפר ראמה.

ליאורה אהרון: מצנע, האם אתה זוכר שביקרנו בכפר לפני שנה וראינו את הבעיות של הכפר?

ליאורה אהרון: יש מזבלה מאוד גדולה ברמלה ולידה יש בריכת אגירה של הביוב, כאשר הביוב נכנס מהכפר ויוצא מהבריכה ישר אל נחל שזור ומשם אל בקעת בית הכרם ואל נחל חילזון.

ליאורה אהרון: דיברנו על מתקני שאיבה וסניקה.

ליאורה אהרון: למרגלות הכפר יאנוח יש מתקן שאיבה, כאשר הביוב שהיה אמור להגיע בצינורות אל המתקן ולעבור דרכו איזשהו תהליך ראשוני של טיפול ולהמשיך הלאה אל מכון הטיהור, אינו עובר שם בגלל תקלה שאינה מטופלת.

ליאורה אהרון: הביוב זורם כך בנחל.

ליאורה אהרון: בנוסף לאכלוס המואץ, הגליל מתאפיין גם בהרבה מאוד אזורי תעשייה ב-20 שנה האחרונות.

ליאורה אהרון: גולת הכותרת של התעשייה הישראלית בכלל, ושל הגליל בפרט, זה אזור התעשייה של תפן.

ליאורה אהרון: כל חברי הוועדה הצביעו על האזור הזה כמה פעמים.

ליאורה אהרון: היינו שם בקיץ 2003, כאשר מאז הרבה לא שופר.

ליאורה אהרון: עדיין פועל המכון כך שמחדירים בממטרות בחלקת שדה מתחת למפעלי איסכר, את כל מי הקולחים באיכות מאוד ירודה.

ליאורה אהרון: לפי הידוע לנו, כמות המתכות לא שונתה.

ליאורה אהרון: כרגע, הן פשוט מהולות עם הרבה מאוד מים.

ליאורה אהרון: יש שם הצפה של הרבה מים.

ליאורה אהרון: זה נוגד את החוק מה שקורה שם כרגע.

ליאורה אהרון: אנחנו רואים כי יש שם הרבה יותר כמויות של מים שמגיעים ומומטרים, והביוב זורם לנחל, לשמורת בית העמק ולנחל קישור, לשמורת טבע.

ליאורה אהרון: מדובר בחומרים ממש מסוכנים.

לאה נס: אפשר בלי סוף למהול.

לאה נס: האם הם לא עושים את החישוב הכמותי?

לאה נס: היה אמור להיות שיפור.

ליאורה אהרון: היה אמור להיות שיפור.

ליאורה אהרון: אנחנו נדבר על זה אחר כך באופן ממוקד.

ליאורה אהרון: אנחנו רצינו להביא את התחושה של הביוב לוועדה, אבל השתדלנו להיות קצת יותר עדינים ורק צילמנו.

ליאורה אהרון: בנחל כזיב יש שני כפרים שאין להם פתרונות ביוב כבר הרבה זמן.

ליאורה אהרון: בתמונות של צילמנו ראינו שמכון הטיהור של בית ג'אן אינו מתפקד כבר למעלה משנתיים.

ליאורה אהרון: הביוב בעצם עוקף את המכון וזורם לחלק העליון של נחל כזיב.

ליאורה אהרון: לא רחוק משם, במורד הנחל, נמצא אותו עין זיו שנסגר לאחרונה בגלל זיהום בחנקות.

ליאורה אהרון: בהמשך הנחל, פוגש הביוב של בית ג'אן את הביוב של חורפיש.

ליאורה אהרון: אפשר לראות כי הצינור ממש יוצא מהבריכה וזורם אל הנחל ללא שום טיפול.

ליאורה אהרון: מטרת הקמת הבריכה היתה, להשקות גידולים, אבל אף אחד לא מעוניין להשקות במים האלה.

ליאורה אהרון: גם זו סוגיה שצריך להתייחס אליה.

ליאורה אהרון: היום כבר יודעים שמי הקולחים, במיוחד לאחר טיפול ראשוני, פוגעים בחקלאות.

ליאורה אהרון: נחל כזיב, הנחל הגדול והעיקרי של הגליל המערבי, נסגר לאחרונה בגלל זיהום בחנקות.

ליאורה אהרון: יש בידנו מערכת הדמיה תלת ממדית ולהראות מה קרוה גם מתחת לפני השטח, ואני אציג לכם את זה עכשיו.

ליאורה אהרון: הביוב מאזור ינוח וג'את זורם חופשי לנחלים.

ליאורה אהרון: אנחנו ניסינו לדמות את אופק מי התהום.

ליאורה אהרון: אנחנו יודעים איפה נמצא אופק מי התהום על פי הגובה שבו הקידוחים פוגשים את המים, וזאת לאחר מחקר שעשינו בעזרת מקורות וד"ר ערן פרידלר מהטכניון בשנת 2001, שסוקר ב-20 השנים האחרונות אלפי דגימות מים באזור הזה.

ליאורה אהרון: באזור שמתחת לתפן קשה לנו יותר לדעת איפה נמצאים מי תהום, וזאת כיוון שבכל האזור הזה אין קידוחים.

ליאורה אהרון: יכול מאוד להיות שאם יקדחו וימצאו מים, יגלו שאופק מי התהום עולה ונוגע קרוב לשטח.

ליאורה אהרון: על פי חישובים סטטיסטיים של המערכת, כך זה צויר.

ליאורה אהרון: המטרה שדל המצגת היא להראות את הקרבה בין מקרות הזיהום אל הנחלים, אל מקורות המים העיקריים שבאזור.

עמרם מצנע: האם בג'את ובינוח יש מערכת ביוב שאוספת מהבתים?

ליאורה אהרון: באופן חלקי.

עמנואל וייזר: אני מייצג את עמותת מים חיים בגליל, שפועלת מול מועצת ג'את ינוח בדיוק בנושא הזה.

עמרם מצנע: אני שואל, מה יש להם.

עמנואל וייזר: יש להם מכון טיהור ומתחנות שאיבה שפועלות רק כאשר משלמים לחברה שמורה לתחזק אותן.

עמרם מצנע: למה יש תחנות שאיבה?

עמנואל וייזר: כיוון שיש הפרשי גובה.

עמנואל וייזר: זה אזור הררי.

עמרם מצנע: זאת אומרת שיש מערכת ביבו שמחוברת למתקן טיהור, אלא שהמערכת לא עובדת.

עמנואל וייזר: היא לא עובדת באופן רצוף.

עמנואל וייזר: חלק מהתכנון המקורי שלה, זו צנרת שפתוחה לכיוון הוואדי.

עמנואל וייזר: היא פועלת בשני מצבים, או כשיש תקלה ובמקום ליצור פתרון חירום נותנים את ערוץ הנחל כפתרון, ובפעולות אחזקה שוטפות, כאשר עושים שטיפה ומעלים את כל המוצקים ששקעו בטינופת בתחתיות הבור מעלים ממי השטיפה.

עמרם מצנע: האם זה מכון טיהור מודרני?

עמנואל וייזר: זה מכון טיהור מודרני יחסית.

עמנואל וייזר: הוא הוקם רק לפני שנים אחדות.

ליאורה אהרון: במקרה יש לי כאן תיאור של האזור הזה של ג'את ינוח.

ליאורה אהרון: חוץ ממערכת ביוב שהושקעו בה מיליונים שקרסה וכל הביוב זורם בנחלים, אין ביוב בכלל.

ליאורה אהרון: הביוב זורם ממש ברחובות.

יעקב צמח: הרשות המקומית של ינוח ג'את נדרשה להשלים אלמנט נוסף לטיפול, וזה שדות ייבוש בוצה.

יעקב צמח: לאחרונה היא קיבלה תקציב לעניין הזה וזה בביצוע, והמתקן חזר לעבוד עם חברת טמבור אקולוגיות, על פי הסכם נחתם בין החברה לבין המועצה.

יעקב צמח: ברגע שדות הייבוש יושלמו, תהיה פה השלמה גם לאלמנט הזה של סילוק הבוצה מהמתקן, והמתקן יחזור לתפקד כפי שמתקן טיפול צריך לתפקד.

ליאורה אהרון: אפשר היה ללכת לכל רשות ולתקוף אותן.

ליאורה אהרון: לא מדובר רק ברשויות ערביות או דרוזיות, אלא גם בהרבה רשויות יהודיות.

ליאורה אהרון: המצב הכללי בתחום הזה הוא לא טוב.

ליאורה אהרון: זה שיש כל כך הרבה רשויות שמטפלות בעניין, זו עוד בעיה.

ליאורה אהרון: נחל הנעמן זורם צפונה פוגש את מפעלי מלואות.

ליאורה אהרון: יש כאן מערכת של טיפול בשפכים מאוד לא מספקת, למרות מאבק משפטי שהתנהל בעניין.

ליאורה אהרון: עדיין הטיפול בשפכים הוא ממש גרוע מאוד.

ליאורה אהרון: רוב הזמן הביוב זורם דרך הצינור הזה אל הנעמן, והנעמן באזור של כפר מסריק ועין המפרץ פוגש גם את נחל החילזון וכל הביוב של החילזון, תעלת אבליים והחזיריות, מגיעים אלה הנעמן.

ליאורה אהרון: לפני זמן מה נחנך מכון טיהור בעכו.

יעקב צמח: לא נחנך, הונחה אבן פינה.

לאה נס: היית צריכה להכיר שבנהרייה נחנך מכון טיהור.

לאה נס: עשינו הרבה מאבקים כדי שזה יקרה.

לאה נס: כמה זמן נחכה עוד לעכו?

קריאה: שנתיים לפחות.

ליאורה אהרון: אני רוצה להזכיר שתי החלטות ממשלה שמאוד חשובות לדיון שלנו כאן.

ליאורה אהרון: הנושא הראשון, הוא פיתוח בר קיימא.

ליאורה אהרון: הכיוון הכללי דיבר על מענה צרכים של הדור הנוכחי, ובעיקר של הדור הבא.

ליאורה אהרון: אם לוקחים בחשבון, ויהיו מומחים טובים ממני שיחשבו זאת, את הנזק שנגרם היום למי התהום והעלות שאנחנו מעמיסים על הילדים שלנו, שיצטרכו לטהר מים או שיצטרכו לשלם למדינה על טיהור מים, זהו נזק בל יתואר.

ליאורה אהרון: כלכלנים מומחים טובים ממני נמצאים פה בשביל לתאר את העובדות האלה.

ליאורה אהרון: עוד החלטה חשובה שהתקבלה לפני חצי שנה, מדברת על צמצום רגולציה במשק המים.

ליאורה אהרון: זו החלטה ממש גאונית ומהפכנית, כי החוויה שלנו כציבור בכל מה שקשור בביוב ובמים, היא כמו ממלכת חלם.

ליאורה אהרון: נדמה כאילו יש כל כך הרבה גורמי שמטפלים, ולמעשה אין טיפול.

ליאורה אהרון: מרוב הורים הילד נשאר יתום.

ליאורה אהרון: אנחנו רואים כי כמעט כל משרדי הממשלה נוגעים בעניין, ועוד הרבה הורים מאמצים ברשויות המקומיות.

ליאורה אהרון: אני רוצה להתייחס לחקיקה שכבר נעשתה במדינת ישראל לגבי משק המים, וזה חוק תאגידי מים וביוב שחוקק בשנת 2001.

ליאורה אהרון: ב-30 רשויות עומדים לקום בשנה הקרובה תאגידי מים וביוב.

ליאורה אהרון: אנחנו מאוד מודאגים מהמצב הזה, כי אם היום העסק מתנהל כמו שהוא מתנהל, כשהעסק יעבור לידיים פרטיות מבלי שתהיה רגולציה או פיקוח או אכיפה זה יהיה נורא.

ליאורה אהרון: כדאי שנלמד ממה שקרה בתחום הזה במדינות מתקדמות ונאורות בעולם.

ליאורה אהרון: יש ביקורת חריפה על כל נושא של תאגוד והפרטה במשק המים במדינות אירופה ובארצות הברית.

ליאורה אהרון: יש מקומות שבהם בזכות מאבקים ציבוריים תהליך ההפרטה בוטל.

ליאורה אהרון: מים ואוויר זה שמאב שצריך להיות בסמכותו של מישהו שיהיה אחראי לספק לנו אותם ללא שום שיקול כלכלי, בצורה הכי טהורה והכי נכונה.

ליאורה אהרון: לא את הכל צריך להפריט.

ליאורה אהרון: נשאלת השאלה, האם זה בכלל נכון להפריט.

ליאורה אהרון: במצב הקיים, בהיעדר מפקח, דמות אחת שקובעת את החוקים ואוכפת אותם, מה שהולך לקרות מדאיג.

ליאורה אהרון: את הדו"ח עצמו ניתן להוריד במלואו מאתר האינטרנט, וזה בגלל שאנחנו בעד חופש מידע והפצת מידע.

רונית שרמייסטר: בשורה התחתונה, מה שאנחנו רוצים להגיד בדו"ח הזה, הוא שבכל שנה ישנן השקעות של מיליונים של משרדי ממשלה והרשויות השונות והנושא אינו מוזנח, אבל כל השיטה אינה נכונה.

רונית שרמייסטר: בדרך כלל זה נופל בנושא של התחזוקה שקשורה לנושא של הגבייה של האגרות למיניהן, וזה כי לרשויות עצמן אין תקציבים.

רונית שרמייסטר: כל עוד זה עובר דרך הרשויות, הדבר לא מוכיח את עצמו.

רונית שרמייסטר: אנחנו רוצים שתהיה רשות מרכזת אחת שתטפל גם בנושא של ההקמה וגם בנושא של התחזוקה והתפעול היומיומי.

רונית שרמייסטר: צריך למצוא דרך שבה הכספים לא יועברו דרך הרשויות, אלא שהם ילכו לאותם גופים קבלנים או אחרים שיעשו את העבודה.

רונית שרמייסטר: אנחנו לא יודעים אם אותה רשות מים שהולכים להקים תטפל גם בביוב.

רונית שרמייסטר: לרשות מקומיות היום יותר משתלם לשלם את קנסות אחת ל-5 שנים מאשר לתחזק את המקומות באופן יומיומי.

לאה נס: תודה רבה לכן.

לאה נס: זה באמת דו"ח מושקע.

לאה נס: לחשוב שאלה שעשו אותו עשו אותו בהתנדבות, רק מעורר שבעתיים את הערכה.

לאה נס: יישר כוח לכם.

לאה נס: אנחנו רוצים עכשיו לשמוע את נציגי הממשלה.

לאה נס: נציג המים, שמעון טל, אתה חבר בצוות הבין-משרדי שאמור ליישם את החלטת הממשלה.

לאה נס: אנחנו רוצים לדעת אם זה כולל את הנושא של הביוב, ואיפה זה עומד היום.

שמעון טל: ב-15 באוגוסט בשנה שעברה התקבלה החלטת ממשלה תחת הכותרת של צמצום הרגולציה ומשק המים.

שמעון טל: הדבר החשוב הוא לא רק הצמצום של הרגולציה ואפשרות לכוחות יותר נורמליים לפעול בשוק הזה, אלא גם הנושא של ריכוז הסמכויות הרגולטיביות בנושא מים, כולל הנושא של הביוב.

שמעון טל: מיש מכיר את חוק המים, יודע שביוב ומים הולכים יחד.

שמעון טל: לכן, צריך לרכז את כל הסמכויות הרגולטיביות תחת רשות אחת.

שמעון טל: הוועדה הזו קמה בדצמבר 2004, כאשר שר התשתיות הקודם הוציא מינוי ואני זה שעומד בראש הוועדה.

שמעון טל: החברים בוועדה הם: סמנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה, נציג משרד התשתיות, ראש מינהל משק המים במשרד הפנים, מנכ"ל משרד החקלאות, נציג האוצר, נציג משרד המשפטים ונציג ציבור שהיה סמנכ"ל כספים במוטורולה.

ליאורה אהרון: זה נציג הציבור?

שמעון טל: הממשלה החליטה על נציג ציבור אחד, ושר התשתיות הקודם מינה אותו.

שמעון טל: זה מינוי מצוין.

לאה נס: האם מי שאחראי היום על הביוב אינו חבר בוועדה הזו?

שמעון טל: לא.

שמעון טל: יש נציג של משרד התשתיות שמייצג גם את מינהלת הביוב.

שמעון טל: גם למשרד הבריאות אין נציג.

לאה נס: הביוב הוא ההתחלה של כל הסיפור, ולכן זה נראה תמוהה.

לאה נס: הרצון הוא לשלב את הנושא של ביוב עם הנושא של המים.

ינון זריבי: אני נציג משרד התשתיות בוועדה הזו.

ינון זריבי: אני עוזר המנכ"ל והיועץ המשפטי של המינהל לפיתות תשתיות ביוב, ואני מקווה שזה מספיק.

לאה נס: זה לא אישי, אבל זה נראה מוזר בעיני.

שמעון טל: הוועדה הזו התחילה לעבוד בינואר השנה, וקיימה מספר ישיבות.

שמעון טל: הממשלה נתנה לנו זמן עד אפריל.

שמעון טל: כיוון שהמינוי ייצא רק בחודש דצמבר, זה לא ייגמר באפריל.

לאה נס: אז יש לנו כבר בשורה אחת.

לאה נס: חשבנו שבאפריל זה יסתיים כבר.

שמעון טל: אני חשבתי שאת תשמחי לשמוע שהוועדה הזו עובדת, כי דיווחו לך לפני כן כי אנחנו לא עושים שום דבר.

לאה נס: פקידים בכירים של משרדי הממשלה לא היו מודעים בכלל ליישום החלטת ממשלה זו.

לאה נס: זה שזה היה לא בסדר מבחינתי, זה עדיין לא מצדיק את זה שיש עוד חזון למועד.

עמרם מצנע: לוח הזמנים של הממשלה הוא המלצה בלבד.

שמעון טל: לוח הזמנים שקבעה הממשלה היה על בסיס זה שההחלטה התקבלה באוגוסט.

שמעון טל: מאחר והמינוי יצא רק בדצמבר, זה התעכב.

שמעון טל: ישנן בעיות של ריכוז הסמכויות הרגולטיביות לרשות מים אחת והוצאת סמכויות ממשרדים שונים.

לאה נס: אבל איפה זה עומד היום?

שמעון טל: אנחנו נפגשים אחת לשבועיים.

שמעון טל: הדברים הם מאוד מורכבים כיוון שהם קשורים לכל הנושא של מדיניות.

לאה נס: מהו הצפי?

לאה נס: מתי תהיה לכם תוכנית ברורה?

שמעון טל: אני מעריך שבחודשים יולי-אוגוסט נוכל להציג דו"ח שמצביע על איזשהו כיוון.

לאה נס: מעניין מה ילך יותר מהר, המתקן בעכו או יישום החלטת הוועדה.

שמעון טל: בנושא של תאגידי מים וביוב, ישנו בלבול בין הקמת תאגידים עירוניים לבין הנושא של ההפרטה.

שמעון טל: הנושא של תאגידי מים וביוב הו א דבר מבורך, מפני שהוא מאפשר לרכז את הנושא.

ליאורה אהרון: זה נכון.

ליאורה אהרון: אנחנו דיברנו על ההפרטה.

שמעון טל: בנושא של ההפרטה אני מבין את החשש שלך.

עמרם מצנע: החוק בשלב הזה מדבר על תאגוד ולא על הפרטה.

שמעון טל: בנוגע לנושא הביוב, אני אגד בשתי נקודות הנוגעות לו.

שמעון טל: הנושא הראשון, הוא הנושא של השבת מי הקולחים.

שמעון טל: במדינת ישראל מנצלים היום ניצול נוסף ב-340,000,000 קוב השנה לעומת 460,000,000 שפכים שנוצרים בסך הכל.

שמעון טל: אני חושב שזה מספר די יפה.

שמעון טל: מדינת ישראל העניקה כ-700,000,000 שקלים בשנים האחרונות לצורך הקמה של 40 פרוייקטים שנמצאים היום בשלבי ביצוע כאלה או אחרים.

שמעון טל: כאשר יושלמו הפרוייקטים האלה במהלך השנתיים-שלוש הקרובות, יאפשרו ניצול של עוד 70,000,000-80,000,000 קוב נוספים של השפכים.

שמעון טל: בעוד שעד שנת 2003 עמדו לרשותנו תקציבים יפים, בשנת 2004 צומצמו התקציבים ובשנת 2005 אין לנו יותר תקציבים להמשך הפעילות הזו.

שמעון טל: אנחנו עצרנו את הפעילות, ומה שמתגלגל מתגלגל.

שמעון טל: חלק מהפרוייקטים האלה נעשים על ידי חברת מקורות, ושם אין מגבלות תקציביות והם עושים את זה מתקציבי הפיתוח הרגילים שלהם.

שמעון טל: בתוכנית האב של משק המים, שמבוססת על עקרונות ברי קיימא, הכוונה היא למחזר את כל כמויות מי הקולחים שיהיו במדינת ישראל עד שנת 2010, וזה בהנחה שנקבל תקציבים למענקים לאותם יזמים שצריכים להקים את המפעלים האלה.

שמעון טל: כדאי לזכור שהקולחים שנמצאים היום בשימוש, מלבד מפעלי השפד"ן שבו יש איכות גבוהה מאוד ומפעל אחד או שניים נוספים, הם קולחים שניוניים בעייתיים מבחינת השימוש.

שמעון טל: הם גורמים לנזקים למקורות המים, לגידולים חקלאיים, לקרקעות, נזקים סביבתיים.

עמרם מצנע: החקלאות מעדיפה את השניוניים על השלישיוניים.

עמרם מצנע: ההבדל בין השני לשלישי, אלה הזרחניים.

שמעון טל: גם החקלאות היום מעדיפה להשתמש בקולחים שימוש בלתי מוגבל, ולכן חייבים את השימוש השלישוני.

שמעון טל: אפשר לדבר על אזורים מסוימים שבהם אין בעיות של מי תהום ותנאי הקרקעות והאקלים הם כאלה המאפשרים גם שימוש שיניוני.

שמעון טל: ככלל, הכוונה היא ללכת ולשדרג את הקולחים לאיכות שלישונית.

שמעון טל: בשנת 2000 מונתה ועדה בין-משרדית.

שמעון טל: הממשלה עדיין לא אישרה את המסקנות של הוועדה הזו, וזה בגלל חלוקת הנטל.

שמעון טל: לא נקבע מי יישא בעלויות הנוספות שקשורות בטיפול הנוסף, שהם עלויות של קרוב לשקל לקוב מים.

שמעון טל: אני יודע שהיום שר התשתיות והשר לאיכות הסביבה הגישו את אותן החלטות לקבינט הכלכלי, בתקווה שהוא יוכל לפתור את הבעיות של חלוקת הנטל.

שמעון טל: אני חושב שזה יקדם אותנו צעד קדימה, ואז המט"שים שיוקמו יהיו בעלי טיפול שלישוני וזה יעלה כיתה את כל נושא הטיפול בביוב.

שמעון טל: כמובן שאם הרשויות לא ישכילו להחזיק מתקנים של איכות, הם בוודאי לא יוכלו להחזיק מתקנים טובים יותר.

שמעון טל: לכן, הבעיה של הרשויות היא בעיה קשה מאוד.

שמעון טל: זה לא רק בנושאים האלה, אלא בהרבה מאוד נושאים אחרים.

שמעון טל: בנקודה הזו הממשלה תצטרך לתת את הדעת.

שמעון טל: אני רוצה לדבר עכשיו על הנושא של אכיפה נגד מזהמים.

שמעון טל: אני רוצה להפריד את אגן ההיקוות של הכינרת מיתר הארץ.

שמעון טל: הלוואי שאנחנו יכולנו לטפל בכל מקורות המים שלנו כפי שאנחנו מטפלים באגן ההיקוות של הכינרת.

שמעון טל: באגן ההיקוות של הכינרת פועלת מינהלת הכינרת.

שמעון טל: יש פה גם נציג של מינהלת הכינרת והוא יוכל לספר לכם יותר מה המינהלת הזו עושה.

שמעון טל: הי ממונת על ידי נציבות המים, והיא חלק מרשות ריכוז כינרת.

שמעון טל: היא עושה פעולות של אכיפה מאוד אינטנסיביות.

שמעון טל: יש להם 12 אנשים שפועלים באגן ההיקוות של הכינרת.

שמעון טל: אין כמעט תוכנית פיתוח אחת שנעשית באגן ההיקוות מבלי שהם יהיו מעורבים וישמרו שהכינרת שלנו לא תזדהם.

שמעון טל: הסיבה ששם הפעילות היא אינטנסיבית יותר, זו הרגישות לכינרת.

שמעון טל: זה לא שמי התהום רגישים פחות, אבל התהליכים במקורות מי התהום, הם הרבה יותר איטיים.

שמעון טל: בנושא הזה של מניעת הזיהום, אני יודע שהמשרד לאיכות הסביבה עושה הרבה דברים למנוע את המשך הזיהום של מי התהום.

שמעון טל: אחורי הזנחה של עשרות שנים, אנחנו היום הרבה פעמים רק רצים אחרי גופי הזיהום של מי התהום.

שמעון טל: מספיק שנזכיר את הבעיות העצומות שיש לנו ממפעלי תע"ש שזיהמו את מקורות מי התהום באזור רמת השרון ואזור תל אביב.

שמעון טל: אלה בעיות שאנחנו היום רק נמצאים בשלבי ההגדרה של הפתרון, כדי שאותם גורמי זיהום של האקפיפר לא ימשיכו ויתפשטו.

שמעון טל: רק הבוקר התוודענו לזיהום מי התהום מתחנות דלק.

שמעון טל: פעולות טיפול וניתור בדברים כאלה, הן יקרות מאוד ונמשכות הרבה מאוד זמן.

שמעון טל: בנציבות המים יש לנו מספר אנשים שמנסים לטפל בכל אותם גורמי זיהום.

שמעון טל: אנחנו עברנו היום לשיטה של ניתור ייעודי.

שמעון טל: אנחנו לא מסתפקים רק בניתור מקורות מי התהום על ידי התוצאות של השאיבה בבארות שמספקות מים, אלא ללכת ולקדוח קידוחים מיוחדים אתרים שבהם צפויים להיות זיהומים.

שמעון טל: אז תהיה אפשרות לתפוס את הזיהום הרבה לפני שהוא מגיע למערכות מי השתייה שלנו.

ליעז אורתר: למה אתם לא סוגרים את השיבר למפעלים מזהמים?

שמעון טל: אנחנו מונעים את הקצבות המים למפעלים מזהמים.

שמעון טל: זה הכלי שיש בידנו.

שמעון טל: כנגד חלק מן המפעלים אנחנו גם מגישים כתבי אישום, והדברים מתנהלים בבתי משפט.

לאה נס: והזיהומים ממשיכים.

לאה נס: המדינה שלנו עד היום לא עשתה שינוי מהותי.

לאה נס: כל אחד מראה פה נכונו ויש צוות ועובדים, אבל התמונות מדברות בעד עצמן.

ליעז אורתר: צריך לסגור את השיבר למי שמזהם מקורות מים.

עמרם מצנע: הבעיה היא, שנושא הדיון פה הוא ביוב ואי אפשר לסגור את הביוב.

ליעז אורתר: אפשר לסגור את המים המתוקים.

לאה נס: אנחנו רוצים להתמקד עכשיו במה שקורה ברשויות.

חליל ח’ורי: אצלנו יש בעיה גדולה של ביבו.

חליל ח’ורי: הביוב גולש לכיוון נחל שזור.

חליל ח’ורי: אנחנו נמצאים עכשיו בתוכנית להעברת הביוב של ראמה לכרמיאל, אבל יש לנו בעיות תקציביות.

חליל ח’ורי: לפי הדו"ח שהוצג כאן, כל הבעיות הן מהישובים הערביים.

לאה נס: לא רק.

חליל ח’ורי: כל הבעיות נובעות מהיישובים הערביים האזרחיים.

חליל ח’ורי: הזיהום של היישובים היהודיים הם מאזורי תעשייה.

חליל ח’ורי: הבעיה של הכפרים הערביים, היא שאין מערכת ביוב כי אין תקציב.

חליל ח’ורי: חצי מהכפר שלי עדיין על בורות סופגים.

לאה נס: האם יש כאלה שהם גם בלי בורות סופגים?

חליל ח’ורי: לא.

חליל ח’ורי: אני במקצועי מורה לאיכות הסביבה.

חליל ח’ורי: איכות הסביבה היא יקרה לי מאוד.

חליל ח’ורי: תנו לי כסף,לא יהיה זיהום.

חליל ח’ורי: הבעיה היא בעיה תקציבית.

חליל ח’ורי: כבר שנה שיעקב צמח ואני רצים למשרדי ממשלה כדי לארגן לי הלוואה של 5,000,000 שקלים כדי לשלם לכרמיאל.

יעקב צמח: בוא תדייק.

יעקב צמח: תקציב יש.

יעקב צמח: אתה רוצה לתת כסף מזומן לכרמיאל .

יעקב צמח: מכון כרמיאל הוא מכון קיים.

יעקב צמח: המועצה המקומית ראמה מתחברת למכון קיים.

יעקב צמח: יש קו שהגיע עד התחום המוניציפלי של כרמיאל.

יעקב צמח: אם רשות מתחברת בזמן העשייה, אז כל אחת מהרשויות משלמת את חלקה, אבל רשות שמתחברת למכון קיים נדרשת על ידי האגוד לשלם דמי כניסה.

יעקב צמח: לזה הממשלה נותנת הלוואות.

יעקב צמח: פה הרשות צריכה להעמיד מכספיה את תשלום דמי הכניסה, ורשות כמו ראמה ואחרות לא יכולות להעמיד מזומנים לאיגוד.

עמרם מצנע: לאן הולך הכסף הזה?

יעקב צמח: הכסף הולך לטיפול השוטף.

עמרם מצנע: אני רוצה להבין את המדיניות הזו.

עמרם מצנע: המכון הזה כבר הוקם בקיבולת שמאפשרת את הקליטה.

יעקב צמח: נכון להיום, לא.

יעקב צמח: רשות שמצטרפת היום למכון טיהור כרמיאל, צריכה לקחת חלק בשדרוגו.

עמרם מצנע: כלומר, הוא לא מוכן היום לקלוט את הרשות.

יעקב צמח: נכון.

עמרם מצנע: האם לשדרוג אתם לא נותנים כסף?

יעקב צמח: לשדרוג אנחנו נותנים הלוואות עם מענקים.

יעקב צמח: הבעיה של ראמה היום, היא האיגוד מתעקש שלא לקבל הלוואה, אלא כסף מזומן כדי לכסות גירעונות של הרשויות שלא משלמות את השוטף.

עמרם מצנע: האם אתם מצדיקים את הדרישה הזו?

יעקב צמח: אני לא מצדיק את הדרישה הזו.

עמרם מצנע: אז למה אתם לא כופים אותה?

עמרם מצנע: האם אתם משאירים את זה לריב בין רשויות?

יעקב צמח: לא.

יעקב צמח: ראש המועצה פנה ישירות לשר האוצר ולחשב הכללי, וביקש באופן חריג ומיוחד להקצות כסף.

יעקב צמח: המכון ממומן על ידי הרשויות מהלוואות.

יעקב צמח: מכוני טיהור שפכים בארץ ככלל, ממומנים על ידי הלוואות שמוגדרות על ידי גבייה מהתושבים.

יעקב צמח: אלה היטלים שנגבים מכל תושב, מכל נכס, עבור הרשות המקומית.

יעקב צמח: אם רשות מקומית לא גובה זאת, לא יהיה לה את הכסף הזה.

עמרם מצנע: זאת אומרת שאם הוא מצטרף, גם תושביו משלמים את אותו החזר הלוואות.

יעקב צמח: נכון.

עמרם מצנע: אז למה כרמיאל דורשת ממנו מענק נוסף?

לאה נס: אני מבינה, שכרמיאל מבקשת דמי כניסה.

עמרם מצנע: ההלוואות מוחזרות על ידי הביוב.

עמרם מצנע: יש לי יתרון שיצטרפו עוד.

לאה נס: האם מקובל לשלם דמי כניסה?

יעקב צמח: זה מקובל.

יעקב צמח: אם המט"ש נמצא בתהליך של יצירת פרוייקט חדש, דמי הכניסה מופנים לפרוייקט החדש.

עמרם מצנע: אבל אתה אומר שזה לא המקרה.

יעקב צמח: במקרה הספציפי הזה מדובר על כך שהאיגוד נמצא בקושי של תזרים מזומנים כל כך קשה, שהוא אומר שהלוואה תעזור לפעולות החדשות, אבל יש להם גירעון של 8,000,000 שקלים בתקציב השוטף.

יעקב צמח: לכן, הם מנצלים הזדמנות מסוימת ומבקשים מהחשב הכללי שייתן לראמה אישור מיוחד.

לאה נס: כמו שאמרת, הם מנצלים את העניין.

לאה נס: השאלה היא, האם אתם יכולים להתערב.

עמרם מצנע: מכון טיהור עובד מתחת ליכולת הקיבולת שלו, יש לו יתרון שיצטרפו אליו עוד רשויות.

לאה נס: אני עדיין לא הבנתי למה מינהלת הביוב לא יכולה להתערב.

לאה נס: מנצלים פה פרצה בשביל לסדר את הבעיות שלהם.

לאה נס: טובת המדינה היא שהם יתחברו.

לאה נס: השאלה היא אם לא ניתן לפתור את הבעיה הזו לא דרך זה שהמדינה תשלם דרך משרד האוצר.

פיני קבלו: למה הוא לא הצטרף בהקמה?

יעקב צמח: ליאורה חיזקה את גורמי הממשלה ואמרה כי הם שיתפו פעולה, ומצד שני היא אמרה שיש הרבה הורים ואין טיפול.

יעקב צמח: באמירה הזו יש סתירה.

יעקב צמח: אם אני אעשה סקירה של מה שהממשלה עושה, תבינו שהדברים הם לגמרי אחרים.

יעקב צמח: על פי חוק הרשויות המקומיות ועל פי חוק המים, האחריות המלאה היא על הרשות המקומית ועל העומד בראשה.

יעקב צמח: הממשלה לא נכנסת לנעליהן של הרשויות המקומיות, למעט אותם מקרים בהם נציב המים ראה שיש חשש לזיהום ואז הוא מפעיל צו לתיקון המעוות, כמו שהיה בגעתון.

יעקב צמח: שם הממשלה הקצתה תקציב מיוחד כדי לבצע במקום הרשויות.

לאה נס: לכן היא אמרה שזה דבר שצריך לשנות אותו.

יעקב צמח: אין פה מה לשנות.

יעקב צמח: הנושא של ריבוי סמכויות מבלבל את מי שאינו מעורה בתחום.

יעקב צמח: המינהל לפיתוח תשתיות ביוב, עוסק בנושא של פיתוח תשתיות ביוב חדשות.

יעקב צמח: רשויות האכיפה, בריאות וסביבה וגורמי משק המים עוסקים באכיפה.

יעקב צמח: אני לא מבין מי הם ההורים הרבים.

לאה נס: המתקנים שאתה מקים לא עובדים.

לאה נס: או שהם לא מתאימים, או שבכלל לא פותחים אותם.

יעקב צמח: המנגנון שלנו מבטיח שפרוייקט שהוחל בהקמתו, גם יסתיים.

יעקב צמח: הכסף עובר מאיתנו ישירות לבעל העניין.

יעקב צמח: אם הקבלן ביצע עבודה, הוא יקבל את הכסף ישירות לחשבון הבנק שלו.

יעקב צמח: זה לא עובר דרך הרשויות.

יעקב צמח: לכן כאשר אומרים שאין תקציב, זה לא נכון.

יעקב צמח: ישנו תקציב ממשלתי להקמת מערכות ביוב, הלוואות ומענקים.

יעקב צמח: כאשר מדובר בתקציב לתחזוקת מערכות, אין תקציב ממשלתי.

יעקב צמח: כל אחת מן הרשויות צריכה לגבות את ההיטלים שלה, וכל ראש רשות צריך לדאוג שבמרכיב האגרה יש אלמנט של פחת וקרן חידוש ושיפור, ואין שום סביה שבעולם שזה לא יעבוד ככה, למעט אותם מקרים בהם רשויות קורסות ואז זה באמת לא קורה.

יעקב צמח: השאלה היא באיזה אחוזים יש גבייה, והאם עובדים במשק כספים סגור שיבטיח שאותן אגרות ילכו לטיפול בביוב ולא לדברים אחרים.

יעקב צמח: זאת הנקודה המהותית.

יעקב צמח: מאז שנת 1995 שבה ראש הממשלה המנוח רבין קיבל החלטה אסטרטגית מאוד חשובה בתחום הזה, חצי מיליארד שקל בשנה מושקעים בתשתיות ביוב חדשות.

יעקב צמח: באזור הגליל ישנה מהפיכה בתחום הביוב ב-5 שנים האחרונות.

יעקב צמח: זו תעודת כבוד לאוכלוסייה, כי מי שנושא בנטל זו האוכלוסייה.

יעקב צמח: מרבית ההשקעות הן הלוואות שהתושבים מחזירים לאוצר המדינה באמצעות ההיטלים.

יעקב צמח: היו גם מענקים.

יעקב צמח: הממשלה קיבלה שתי החלטות שנגעו לגליל.

יעקב צמח: במקביל, ישנן שתי החלטות שהתקבלו לגבי המגזר הלא יהודי, החלטה משנת 2000 והחלטה משנת 2003 שמשלימה אותה.

יעקב צמח: מדובר בהיקף תקציבי של 800,000,000 שקלים, שרובו מועבר לגליל כי רוב האוכלוסייה הלא יהודית מתרכזת שם.

יעקב צמח: מאות מיליוני שקלים מושקעים בפרוייקטים תשתיתיים חדשים.

יעקב צמח: לגבי כל אחד מהישובים שציינתם פה, זה ייעשה.

יעקב צמח: בבית ג'אן יוצא מכרז למתקן.

יעקב צמח: בחורפיש יש תוכנית להתחברות לתחנות שאיבה ולמכון געתון.

יעקב צמח: בפסותה עומד לקום מט"ש.

יעקב צמח: לגבי כל מקום שהוזכר בדו"ח ישנן תוכניות לפעולות שתוקצבו ואושרו על ידי הגופים הסטטוטורים.

יעקב צמח: הממשלה קיבלה החלטה נוספת לסייע ליישובי קו עימות.

יעקב צמח: במסגרת ההחלטה הזו, 250,000,000 שקלים ממומשים, גם בגליל המערבי וצפון הגליל המערבי.

יעקב צמח: שתי המועצות, גליל עליון והגליל המערבי ממנפות פרוייקטים של 80,000,000 שקלים.

לאה נס: בסרט של ליאורה לא ראינו את המהפכה הזו בגליל.

יעקב צמח: מדובר על פרוייקטים שנדרשים להם שנתיים-שלוש שנות עבודה.

רונית שרמייסטר: לפיח מה שאתה אומר, הכל נהדר.

יעקב צמח: בשורה התחתונה, זו בעייתן של הרשויות המקומיות.

ליאורה אהרון: נכון, כי צריך לתחזק את זה.

יעקב צמח: נוצר הרשום שהממשלה לא מבצעת את תקציבה.

ליאורה אהרון: אמרנו שהממשלה השקיעה מיליונים.

יעקב צמח: השורה התחתונה היא, שהדברים הם בידי השלטון המקומי ומשרד הפנים.

יעקב צמח: לאחרונה שר התשתיות הלאומיות פנה לשר פינס על מנת שיפעל באופן חירום.

יעקב צמח: אני יכול להראות את המכתבים הרבים ששלחנו למשרד הפנים.

יעקב צמח: אני יכול לומר כי אני את שלי עשיתי, אבל אני לא פועל כך.

יעקב צמח: אנחנו פועלים מול הרשויות.

יעקב צמח: עכשיו מתהדרים כי המתקן בשדה אילן עולה על פסים מעשיים.

יעקב צמח: אני ישבתי עם כל חברי התאגיד לפני מספר שבועות, וכל אחת מהרשויות התחייבה לשלם את השוטף ואת חובות העבר, לשדרג את המכון ולהביא אותו לידי פעולה.

לאה נס: אני רוצה לשמוע מהנציג של השלטון המקומי את ההתייחסות לעניין.

פיני קבלו: אני קודם כל מברך את כל העושים במלאכה.

פיני קבלו: בהתחלה לא ייחסתי לנושא חשיבות כזו גדולה, אבל כאשר ראיתי את הביוב זורם בתוך נחל חרוד שמגיע אחר כך לירדן התחלתי להקים מתקן.

פיני קבלו: אני מניח שאני מייצג פה מספר רשויות שעדיין מתחבטות עם העניין הזה.

פיני קבלו: להקים מתקן זו בעיה קשה מאוד.

פיני קבלו: מדובר בהתמודדות עם נושאים שלא תמיד יודעים איך להתמודד איתם.

פיני קבלו: לכן, המשרד לאיכות הסביבה צריך לתת יותר הכוונה.

לאה נס: דבר עכשיו בכובע של המרכז לשלטון המקומי, ולא כראש עיר לשעבר.

פיני קבלו: הנושא התקציבי הוא משמעותי מאוד.

פיני קבלו: ככל שיש יותר מים במתקן ביוב, העלות לאזרח היא יותר זולה.

פיני קבלו: לכן, לא נאפשר מצב שבו כל רשות תקים מתקן לעצמה.

פיני קבלו: אפשר לחבר מספר גדול של רשויות.

פיני קבלו: אני מניח שראמה היתה מצטרפת כבר מזמן, אם היתה חובה שמחייבת את כולם להצטרף ומקצה לכך את המשאבים.

פיני קבלו: זה צריך להיות מפעל לאומי.

פיני קבלו: הרשויות חייבות לקבל הלוואות.

לאה נס: הן גם חייבות להתחבר.

לאה נס: זו לא אופציה שלהן.

פיני קבלו: הכוונה היא שתהיה מפה של אזורים שיהיו מחוברים.

קריאה: יש.

פיני קבלו: אז אני לא יודע למה ראמה לא התחברה עד היום.

פיני קבלו: אני הקמתי מתקן ופניתי לרשויות בסביבה שלי שיצטרפו.

יעקב צמח: המתקן עכשיו רק בעבודה, אתה עדיין לא הקמת אותו.

יעקב צמח: הדוגמא של מועצה מקומית גלבוע ומועצה מקומית בקעת בית שאן, זו דוגמא לריכוז יישובים.

פיני קבלו: אני פניתי לגלבוע, והם לא רצו לדבר על זה.

לאה נס: העובדה היא שיש רשויות שלא עשו את זה בזמן הנכון.

יעקב צמח: לבוא ולומר כי הוקם מכון לכרמיאל בלבד, זה לא נכון.

פיני קבלו: למה ראמה לא היתה בשלב התכנון?

לאה נס: הם היו צריכים להיות שותפים להקמה.

לאה נס: היום לא היתה בעיה כזו והיינו חוסכים כמה שנים של זיהום.

חליל ח’ורי: בריכות האגירה של הכפר שלי היו קיימות לפני המט"ש של כרמיאל.

יעקב צמח: היה להם מתקן מקומי שהיה בסדר באותה עת.

פיני קבלו: ישנן בעיות נוספות.

פיני קבלו: כאשר אתה מסיים את הקמתו של מט"ש, אתה צריך למצוא פתרון למים ולכן צריך להקים גם מאגרים למים האלה.

פיני קבלו: בכדי שמישהו יקנה את המים, חייבים להעלות את רמת הטיהור שלו.

פיני קבלו: במקומות בהם מגדלים תמרים, ניתן למצוא פתרון לאותם מים.

פיני קבלו: בעיה נוספת, היא הבוצה.

פיני קבלו: אני הייתי קם בשדות הבוקר ומוצא ערמות של בוצה שגרמו לנזק עצום ביישוב שלי.

פיני קבלו: הקבלנים רוכשים את זה ושופכים את זה בכל מקום.

פיני קבלו: גם לזה צריך לתת תשובה.

פיני קבלו: לראש עיר אין הכוונה ותשובות.

פיני קבלו: אני נבחרתי לראש עיר, ומיד קיבלתי כתב תביעה מיידית.

פיני קבלו: העמידו אותי למשפט באופן אישי, ושילמתי קנס של 300,000 שקלים ונאלצתי להקים את המתקן.

פיני קבלו: לקח לנו מספר שנים עד שלמדנו איך מתחילים לעשות את זה.

פיני קבלו: לא היה אף אחד שהדריך אותנו איך לעשות את הדברים.

יעקב צמח: זו ממש הטעיה מוחלטת.

מוסטפא חסארמה: במשאבים שיש לנו אנו עושים הכל כדי לשמור על המערכת הפנימית.

מוסטפא חסארמה: אני צריך לחבר 3 כפרים בצינורות שיהיה להם כושר ספיגה של כל מה שיש לנו שם.

מוסטפא חסארמה: עד היום, אנחנו עשינו תוכנית ואין לנו משאבים לבצע זאת.

עסאם מח'ול: אני שומע את נציגי הממשלה ואת נציגי רשות המים, ומבין כי המצב הוא טוב.

עסאם מח'ול: יש תקציב הממשלה נותנת הלוואות ויש מכוני טיהור קיימים, אבל עדיין הביוב זורם בצורה שפוגעת במקורות המים.

עסאם מח'ול: יכול להיות שאנחנו צריכים לעשות שינוי תפיסה כולל בכל הקשור לטיפול במי הביוב.

עסאם מח'ול: הטיפול יכול להיות באחריות מועצה זו או אחרת, אבל הבעיה היא של כולנו.

עסאם מח'ול: הבעיה היא כלל ארצית.

עסאם מח'ול: התפיסה של הענשת רשות מקומית שאיננה נכנסת למכון טיהור על ידי זה שלא נותנים לה להיכנס כיוון שהיא לא משלמת, היא לא נכונה.

עסאם מח'ול: את מי מענישים?

עסאם מח'ול: מענישים את אלה שהביוב שלהם זרם כבר, או את אלה שאמורים לקבל את המים נקיים?

ליאורה אהרון: כרמיאל נענשת.

לאה נס: אתה התכוונת לאלה שיקבלו את המים ממקורות המים שלנו.

עסאם מח'ול: לכן צריך לשנות כיוון ותפיסה.

עסאם מח'ול: הממשלה צריכה לקחת על עצמה להבטיח ולתרום לכך שכל יישוב יהיה מחובר למכון טיהור.

יעקב צמח: אין בעיה כזו.

יעקב צמח: יש תוכנית מתאר וכל רשות יודעת לאן היא צריכה להתחבר.

עסאם מח'ול: אני חושב, שאם אתם משאירים את זה כבעיה של כל יישוב ויישוב, זה לא נכון.

יעקב צמח: הבעיה היא הרשויות המקומיות.

שלמה כץ: זה מה שהוא אומר.

שלמה כץ: צריך שינוי חקיקה שזה לא יהיה באחריות הרשות המקומית.

עסאם מח'ול: נכון.

יעקב צמח: יש רשויות שנמצאות היום בהסדרי הבראה.

עסאם מח'ול: אתה נכנס לפרט פרטים, ובגלל זה אנחנו עדיין תקועים בתוך הבעיה.

עסאם מח'ול: אנחנו לא יוצאים מהחוק הקיים ואנחנו חושבים שהכל צריך להיפתר במצב הקיים.

עסאם מח'ול: אנחנו חייבים לצאת מהמצב הקיים ומהתפיסה הקיימת.

עסאם מח'ול: אני חושב, שאם לא יחול שינוי בתפיסה הבסיסית שתפקידה של המדינה לחבר את היישובים למכוני הטיהור באופן ארצי, אז בעוד 10 שנים תחזור לכאן ותספר שהוא לא יכול לגבות אגרות כי יש לו 20% אבטלה ו-60% עוני.

עסאם מח'ול: צריך לשבור את מעגל הקסמים הזה על ידי יציאה מהתפיסה הבסיסית שמובילה את הטיפול בשאלה הזו באופן כללי בארץ.

חנה סלע: אני רוצה להתחבר לדבריו של חה"כ מח'ול.

חנה סלע: נראה על פני שחסר גוף שירכז את הטיפול בבעיה הזו.

חנה סלע: מקורות מטפלת באספקת המים, שבה יש אנשי מקצוע ברמה גבוהה, וכמו שמע"צ מקימה כבישים וחברת החשמל את החשמל, כי התוכניות מאושרות והתקציבים קיימים ויש אכיפה, אבל אין את הגוף שיעביר את זה מן הכוח אל הפועל.

חנה סלע: אם אפשר שהמסר הזה יעבור הלאה, אני אודה לכם.

חנה סלע: אני מבינה שהארגונים הסביבתיים עושים את תפקידם, אבל גם משרדי הממשלה ממלאים את תפקידם.

לאה נס: זה שהם באים לישיבות, זה כבר אומר שהם ממלאים את תפקידם.

לאה נס: לפעמים קרוה שהם גם לא מגיעים.

חנה סלע: אם בשנת 1997 רק ב- 40% מהאוכלוסייה הטיפול בשפכים היה טוב, הרי שהשנה ביותר 70% מהאוכלוסייה במחוז הצפון איכות הטיפול היא ברמה טובה.

חנה סלע: 10% נוספים הם מטופלים אבל המתקנים צריכים לעבור שדרוג, ו-20% נוספים אלה היישובים הקטנים ששם הטיפול לא חייב להיות באיכות גבוהה.

חנה סלע: המצב השתפר.

חנה סלע: איכות מי השתייה הולכת ומשתפרת.

חנה סלע: בשנת 2004 אחוז הזיהום של מי השתייה במחוז הצפון הוא, 0.75% זיהום.

חנה סלע: בשנת 1998 אחוז החריגה היה מעל ל-5%.

חנה סלע: זה נכון שהביוב הוא מסוכם לבריאות.

חנה סלע: הביוב מכיל את החיידקים, את הוירוסים, הפטוגנים שגורמים למחלות כמו החולירה, הדיזנטריה, שיגלה ופוליו.

חנה סלע: הנושא של הטיפול בשפכים הוא קודם כל נושא בריאותי.

חנה סלע: לכן, לא ברור לי איך הממשלה החליטה על הקמת הרשות שהזכרתם בלי נציג של משרד הבריאות.

חנה סלע: כ-50% מהיתרי השקיה במדינת ישראל ניתנים במחוז הצפון.

חנה סלע: יש כאם השבה מביוב להשקיה בסדר גודל עצום ביחס למחוזות אחרים במדינת ישראל.

חנה סלע: במחוז הצפון התמונה היא לא עד כדי כך שחורה.

חנה סלע: אני עובדת עם האגודות הסביבתיות ואני מודה להן.

עמרם מצנע: אין ספק שהחלק המלא של הכוס הוא מכובד.

עמרם מצנע: אין ספק שבשנים האחרונות נעשה הרבה מאוד בתחום המים והביוב, אבל אנחנו מתכנסים פה כדי לדון על מה שלא נעשה.

עמרם מצנע: התמונה שהוצגה כאן, הוצגה בצורה מקצועית ורצינית.

עמרם מצנע: זו תמונה עגומה מאוד.

עמרם מצנע: יכול להיות שמבחינה סטטיסטית, היות ומדובר ביישובים קטנים, היא קטנה אל מול היישובים הגדולים שבהם הבעיות פחות או יותר נפתרו.

עמרם מצנע: עדיין זו בעיה שגורמת לזיהום בריאותי ולזיהום של כל מיני אתרי טבע.

עמרם מצנע: אני אל מרגיש, שהיא באמת מטופלת כראוי.

עמרם מצנע: אני מכיר היטב את מנהלת הביוב מתפקידי הקודם וגם דרך הסיוע שאני מנסה לארגן היום בדרום.

עמרם מצנע: יעקב, אתה יודע שזה נכון שהרשויות אחראיות, אבל אתה יודע גם שיש לא מעט רשויות שלא יכולות או לא רוצות.

עמרם מצנע: זה לא מאפשר להשאיר ואקום כזה.

עמרם מצנע: כמו שלקחתם על עצמכם לטפל בבעיה במקומות שנמצאים בקווי עימות או יישובים כושלים, הייתי רוצה לראות את הטיפול הזה גם כאן.

עמרם מצנע: אני הייתי רוצה לראות את מנהלת הביוב לא רק כמנהלת אלא כרשות ביוב שיש לה גם סמכויות.

עמרם מצנע: היא יכולה לבצע מעקב לצד מערכת ארצית, שבה משובצים כל היישובים כאשר יש מעקב אחרי טבלה שמציינת כמה יישובים עדיין לא מחוברים, באיזו רמה אלה שהתחברו ומה עוד דרוש לעשות שם, מה מצב האחזקה וכו'.

עמרם מצנע: לרשות הזו צריכה להיות סמכות והיא יכולה לבוא ולכפות, כפי שצריך לעשות את הדברים בכרמיאל.

עמרם מצנע: אני סתם מביע דעה, כי אני לא מכיר את הפרטים לאשורם.

עמרם מצנע: זה נכון שהמים והביוב קשורים זה לזה, אבל הם עדיין מופרדים.

עמרם מצנע: אני מבין שהחלטת הממשלה עוסקת יותר במים מאשר בביוב, אבל יכול להיות שאני טועה.

עמרם מצנע: המילה ביוב לא מוזכרת שם.

לאה נס: אז זו ההזדמנות שאנחנו נחדד את הנושא.

עמרם מצנע: לפי הניסיון שלי, יש מקום שהם יעבדו בתיאום אבל שיהיה גוף שירכז את כל עיסוקו בנושא הקריטי והחשוב הזה, שאנחנו התקדמנו בו מאוד אבל עדיין אנחנו מפגרים אל מול הנדרש.

עמרם מצנע: מה הסיפור של ראמה וכרמיאל?

עמרם מצנע: אם המתקן של כרמיאל מסוגל מבחינת הקיבולת שלו לקלוט, מישהו צריך להחליט מראש שלא יהיו במקרה הזו דמי השתתפות.

עמרם מצנע: בזה שהם נכנסים ומשלמים אגרות, הם עוזרים להחזיר את החובות.

עמרם מצנע: אם מתקן מסוים עובד ב-80% מהקיבולת שלו אבל הוא עלה 100%, כאשר אתה מצרף יישוב שמעלה את הקיבולת ל-90%, יש בכל שנה יותר כסף להחזיר הלוואות.

עמרם מצנע: אם צריך לשדרג את המתקן, התפקיד שלכם הוא להעמיד לרשותו הלוואות ומענקים.

עמרם מצנע: יכול להיות שצריך להקים בגוש הזה של יישובים קטנים, שהם בעיקרם ערביים, מנהלת שתיקח את זה על עצמה, תקים את זה, תבנה את זה ותתחזק את זה.

עמרם מצנע: אי אפשר להשאיר את זה ללא פתרון בגלל שרשות מסוימת כושלת או שאינה מסוגלת לעשות זאת.

עמרם מצנע: אני חושב שצריך לעקוב אחרי הדוגמא הזו של ראמה, ולראות אם היא דוגמא שמעידה גם על אחרים.

עמרם מצנע: אני מכיר את העניין הזה של התחברות מאוחרת ולמתקן ביוב.

עמרם מצנע: היה משפט שבו אנחנו הלכנו נגד טירת הכרמל על כל קו המאסף שם.

עמרם מצנע: גם בנהרייה הגיעו דרך בתי משפט לאגד ערים ששותף למכון טיהור.

עמרם מצנע: זה צריך להיות תפקידכם, אבל אני לא יודע אם הוא מוגדר בצרה הזו.

שלמה כץ: הנקודה המרכזית שעלתה כאן, היא העסק נופל על הרשויות המקומיות ואין אף סמכות שלטונית שיודעת לאכוף על תפן להתחבר לנהרייה, כאשר אין שם כל בעיה של כסף או של איכות המים.

עמרם מצנע: למה למשרד לאיכות הסביבה אין סמכות לעשות זאת?

שלמה כץ: כי אין לו סמכות לעשות זאת.

שלמה כץ: לנו יש סמכות לפעול לפי החוק.

שלמה כץ: לפי החוק, אני יכול לדרוש ממנו לטפל ברמת החוק.

לאה נס: השאלה היא, האם אתה דואג שהוא יגיע לרמה הזו.

עמרם מצנע: סמכותך המלאה להגיש נגדו תביעה משפטית.

שלמה כץ: אני לא צריך שהדברים יטופלו ברמת החוק והמים יומטרו בשטח.

עמרם מצנע: מותר להמטיר בשטח?

שלמה כץ: כן, אם הוא מגיע לרמה של החוק.

לאה נס: הגיע הזמן שאתם כמשרד תחוקקו חוקים בנושא.

שלמה כץ: אני לא רוצה שהמים האלה יבוזבזו למטרת המטרת סרק בשטח.

שלמה כץ: אני רוצה שהם יחוברו לכרמיאל ושהם ינוצלו שם להשקיה חקלאית.

שלמה כץ: זו פרצה בחוק, כיוון שרשות שעומדת בדרישות של החוק אינה מחויבת להתחברות הזו.

שלמה כץ: אם רשות רוצה להקים לעצמה מתקן לבד, היא יכולה להקים לעצמה מתקן לבד, לעמוד בתנאים ובסופו של דבר להזרים לנחל.

שלמה כץ: זה לא משה אנחנו רוצים לראות.

שלמה כץ: השינוי הזה יכול לקרות רק באמצעות שינוי חקיקה, ועל ידי זה שתהיה רשות אחת שתהיה אחראית לכל זה.

שלמה כץ: זו אל חייבת להיות רשות המים.

שלמה כץ: כפי שאמרה חנה, כאשר המדינה רצתה רשות מים היא בנתה את מקורות, כאשר היא רצתה חשמל היא בנתה את חברת חשמל וכאשר היא רצתה כבישים היא בנתה את מע"צ.

שלמה כץ: את הנושא של הביוב והפסולת נתנו לרשויות.

שלמה כץ: המדינה צריכה לקחת את זה עליה.

יובל אופיר: אני רוצה לחזק את מה שחנה אמרה.

יובל אופיר: המים שאנחנו מספקים לצפון בטוחים לשתייה.

לאה נס: אנחנו דואגים לעתיד.

יובל אופיר: גם אנחנו מאוד מודאגים בעתיד, ואנחנו סובלים מזה גם בהווה.

יובל אופיר: היום אנחנו סוגרים מקורות מים שאנחנו מוצאים בהם זיהומים.

יובל אופיר: ליאורה הזכירה פה קודם את נושא מתקן עין זיו.

יובל אופיר: יש לנו קידוחים במקומות אחרים שסובלים מאוד מזרימות ביוב ליד הקידוחים, בחלקם אף קידוחים שהזדהמו ואנחנו נאלצנו לסגור אותם.

יובל אופיר: יש לי פה רשימה שלא מייצגת, אבל מדברת על פוטנציאל לסכנה לזיהום של אקפיפרים, שהיום מפיקים מים בעשרות מיליוני קוב לשנה.

יובל אופיר: אנחנו בהחלט מודעים לבעיה הזו ומתריעים על כך.

יובל אופיר: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם רשויות האכיפה, עם משרד לאיכות הסביבה, משרד הבריאות וכל מי שיכול להשפיע.

יובל אופיר: המים היום הם במצב תקין, אבל אנחנו דואגים למצב בעתיד.

שגית פורת: אני רוצה לומר קודם כל ברכות לליאורה.

שגית פורת: העמותה של אזרחים למען הסביבה בגליל מעסיקה אותנו הרבה.

שגית פורת: מהעובדה החשובה שלהם כולנו יוצאים נשכרים.

שגית פורת: בימים האחרונים דובר הרבה על הנושא של חיזוק הנגב והגליל.

שגית פורת: אם הממשלה מתכוונת ליישב יותר את הגליל, אין ספק שאלה אחד הנושאים שצריך להתייחס אליהם.

לאה נס: אנחנו נפנה למשנה לראש הממשלה, שלקח על עצמו את הפרוייקט של קידום הנגב והגליל, ונאמר לו שיוסיף סעיף שיתייחס לקידום הנושא הזה.

חנה סלע: גם את הנושא של הביוב.

שגית פורת: אנשים רבים התייחסו פה לנושא הכלכלי.

שגית פורת: אנחנו מעלים את זה בכל מיני ישיבות.

שגית פורת: הגיע הזמן שלא רק האזרחים ישלמו על הזיהום, אלא גם מי שמזהם.

שגית פורת: בשבוע הבא מליאת ועדת הפנים תדון בדיון חגיגי על יום המים, וזה אחד הנושאים שצריך להעלות את תשומת הלב כלפיו.

עמנואל וייזר: אני רוצה להעיר לגבי הרשויות המקומיות.

עמנואל וייזר: אין ספק, שהאחריות היא עליהן.

עמנואל וייזר: לדעתי, האחריות צריכה להישאר שלהן.

עמנואל וייזר: האכיפה שנעשית היום איננה יעילה מספיק.

עמנואל וייזר: היה פה קודם דובר שסיפר כי הוא קיבל קנס של 300,000 שקלים.

עמנואל וייזר: לא הוא קיבל את הקנס הזה, אלא אותה רשות מקומית, ומי ששילם את זה היו התושבים.

עמנואל וייזר: אם 10% מהקנס הזה היו מוטלים על מי שאינו מבצע את תפקידו, זה היה הרבה יותר יעיל.

לאה נס: הוא היה ראש עיר לשעבר, והוא אמר שעליו אישית הטילו את הקנס.

עמנואל וייזר: אף אחד לא קיבל קנס של 300,000 שקלים באופן אישי.

שלמה כץ: הקנס לא היה שלו באופן אישי.

עמנואל וייזר: דובר כאן על ל3קיחת אחריות על ידי המדינה.

עמנואל וייזר: אני רוצה לציין, שלא נדרשת הקמה של גוף חדש ולא נדרשות פעולות מיוחדות אחרות.

עמנואל וייזר: היום, על פי חוק, כאשר יש מפגע שלא מטופל, המשרד לאיכות הסביבה מוסמך לקחת ולטפל בזה ולחייב את הגורם המפגע בתשלום.

עמנואל וייזר: כלומר, האפשרות לביצוע על ידי המדינה קיימת במצב החוקי הקיים היום.

אייל סהר: אני ביצעתי מחקר בראשותו של פרופסור דן זסלבסקי ורפי סמיית.

אייל סהר: מה שמצטייר מהדיון הזה, הוא שאם נביא את כל הביוב במדינת ישראל לרמה שניונית משופרת, בהתאם לוועדת ענבר, ונשלח את זה לחקלאות, פתרנו את הבעיה.

אייל סהר: לפי המחקר שאנחנו ביצענו, התמונה היא שונה לחלוטין.

אייל סהר: הנושא של טיפול שניוני משופר או שלישוני, לא מרחיק את המלחים שאנחנו אמורים להרחיק מהקרקעות.

אייל סהר: אני מדבר על ההמלחה שלהם, הרס מבנה, המלחת מי תהום והפצת מחלות.

אייל סהר: אותם קולחים או ביוב שאנחנו מביאים למתקנים, עומד במאגרים ומביא למחלות, כמו קדחת הנילוס.

אייל סהר: יש לנו אגירה מחורף לקיץ, שכרוכה באיבוד של חלחול ושל אידוי.

אייל סהר: לא נוכל להביא את כל כמות הביוב לרמה של קוליים להשקיה.

אייל סהר: יש לנו איבוד של 20% בחלחול ו-20% בהתאדות.

אייל סהר: בהתאם לסקירה שאנחנו ביצענו במדינות מפותחות בעולם, הפתרון הנכון הוא הטפלה.

אייל סהר: הרעיון הוא לקחת את אותם קולחים שניוניים ולהטפיל אותם באוסמוזה הפוכה לרמה של שתייה.

אייל סהר: אני לא אומר שצריך בהכרח לשתות את המים האלה.

אייל סהר: גם אם ניקח אותם ונמסור אותם לחקלאים או נחדיר אותם למי תהום ונשקה איתם גינות ציבוריות, אנחנו נבוא על שכרנו.

אייל סהר: אם אנחנו ניקח בחשבון את העלות של הטיפול ברמה שניונים ואחר כך השקיה בקולחים, נראה שזה מגיע לשני דולר לקוב.

אייל סהר: זה לא רק עניין של תוספת של אותו שקל לחקלאים, אלא שיש פה גם עלויות חברתיות.

אייל סהר: נושא נוסף, הוא הנושא של אבטחת אמינות אספקה.

אייל סהר: ככל שיותר חקלאים ישתמשו בקולחים להשקיה, לא נוכל בעתות מצוקה של שנת בצורת לקחת את אותם מים ולתת לעיר.

אייל סהר: לכן, העלות של האספקה תעלה יותר.

אייל סהר: ההפרש שבין השקיה בקולחים לבין הטפלה שלהם מגיע ל-700,000,000 דולר עד מיליארד דולר לשנה.

שלמה כץ: כמה זה בסך הכל?

אייל סהר: הנושא של השקיה בקולחים עולה לנו שני דולר לקוב.

אייל סהר: תכפיל את זה ב-500,000,000 לשנה ותקבל מיליארד.

אייל סהר: במדינות כמו סינגפור, הונג-קונג, ארצות הברית, יש פרוייקטים של הטפלת קולחים והחדרה למערכת השתייה בדרכים שונות.

אייל סהר: בסופו של דבר אנחנו נהיה אלה שנשלם את זה.

ליעז אורתר: אני חושב שהארגונים הירוקים ישנו יותר מדי זמן בכל מה שקשור להגנה על נחלים.

ליעז אורתר: המצב של הנחלים בארץ היום הוא קטסטרופה.

לאה נס: זה כולל אתה.

ליעז אורתר: לפני שאני מאשים את האחרים, אני מכוון את האשמה עלי.

ליעז אורתר: חוץ מהנחלים בצפון יש גם נחלים בדרום, נחל צין, נחל שורק וכו'.

ליעז אורתר: הבעיה הזו היא קשה ומקיפה.

ליעז אורתר: לאורך השנים האחרונות יש כשלון מערכתי עמוק ביותר של נציבות המים.

ליעז אורתר: אני חושב שנציבות המים היא הגורם הממונה על יישום חוק המים.

ליעז אורתר: מחובתה היה להיות שחקן במגרש כחלק מהשחקנים המתעסקים בשמירה על איכות המים, והיא לא שם.

ליעז אורתר: היא לא מנצלת את הסמכויות הניתנות לה בחוק.

ליעז אורתר: יש חלוקת סמכויות בינה לבין המשרד לאיכות הסביבה בכל מה שקשור להזרמה לנחלים.

ליעז אורתר: המצב הזה לחייב להיפסק ונציבות המים צריכה להיכנס למגרש הזה.

ליעז אורתר: כפי שנאמר פה, בנייה של מת"ש היא לא סוף של תהליך אלא תחילת תהליך.

ליעז אורתר: המט"ש בנהרייה בנוי וגמור ועובד, אבל קילומטר צפנית לו יש מפעל שממשיך להזרים את השפכים שלו לים.

ליעז אורתר: יש ויכוח בין בעל המפעל לרשות המקומית אם להתחבר או לא להתחבר.

ליעז אורתר: בהרצליה יש מכון טיהור, וכל השפכים הולכים לים.

ליעז אורתר: אנחנו לא יכולים להגיד שברגע שיש מתקן אפשר להרים ידיים ולהמשיך הלאה, ההפך הוא נכון.

ליעז אורתר: המשרד לאיכות הסביבה פרסם את תקן ענבר בסוף שנת 2000 לאחר עבודה מקיפה של ועדה.

ליעז אורתר: לדעתנו, תקן ענבר חייב להיות חלק מחוק המים.

ליעז אורתר: הוא חייב להיות מעוגן חוקית.

ליעז אורתר: אנחנו מסיימים עבודת מטה גדולה בעמותת צלול שכוללת הצעות לשינוי החקיקה.

ליעז אורתר: אנחנו נגיש את זה לגברתי, ונשמח לקבל את התמיכה בעניין הזה.

ליעז אורתר: אני חושב, ששינוי חקיקה זה דבר חשוב והבית הזה אמון על הדבר הזה.

אביחי נחשון: אני רוצה לומר, כי באזור אגן היקוות הכינרת נעשית פעילות.

אביחי נחשון: זו פעילות שרואים אותה בשטח, ויש מגמה של שיפור בטיפול בביוב בתקופה האחרונה.

אביחי נחשון: יש אזורים שיותר מתקדמים ויש אזורים שפחות מתקדמים.

אביחי נחשון: אני יכול להגיד, שאנחנו לוחצים גם באכיפה וגם בפיקוח ומעורבות לקידום הדברים האלה.

אביחי נחשון: הנושא שלא כל כך הועלה כאן, זה הנושא של התחזוקה השוטפת והמונעת של המערכת הקיימות.

אביחי נחשון: זה דבר שלוקח בחסר.

אביחי נחשון: אלה הדברים שלא רואים כי הם נמצאים מתחת לקרקע.

אביחי נחשון: על זה צריך לשים דגש יתר.

אביחי נחשון: לא רק המתקן החדש יפתור את הבעיה.

אביחי נחשון: התחזוקה והטיפול השוטף הוא חשוב הרבה יותר.

אביחי נחשון: הבעיות של הרשויות נובעות מכך שההלוואות שניתנות שלהן מוגבלות לפי כושר ההחזר שלהן.

אביחי נחשון: לרשויות שהן עניות, קשה מאוד להרים את הפרוייקטים.

אביחי נחשון: להן צריך לתת את העזרה או את הסיוע כדי להרים את הפרוייקטים האלה.

אביחי נחשון: מדובר ברשויות קטנות יחסית.

עידית הוד: כל הזמן נאמר כאן לגבי כרמיאל, כי מדובר בבעיות בין רשויות שלא נפתרות.

עידית הוד: אני רוצה לומר, שאלה הן בעיות אמיתיות.

עידית הוד: לא יתכן שרשות שהקימה מכון טיהור ותחזקה אותו, תיתן שירותי חינם לכל יישובי הסביבה, כי החוק לכרמיאל הוא מאוד גבוהה.

עידית הוד: גם להדברה הם עושים ליישובי הסביבה.

עידית הוד: אם מחר כרמיאל לא תוכל להמשיך ולתחזק את המכון הזה כי היא נותנת שירותי מעבר לתושביה, אז גם המכון הזה יקרוס.

עידית הוד: צריך לסייע לכל אותם יישובים חלשים.

עידית הוד: זו לא בעיה שנמצאת בין עדי אלדר לבין ראש מועצת ראמה.

עידית הוד: זו בעיה הרבה יותר קשה.

רוברט ראובן: לפני 4-5 שנים היינו מדברים בכותרות.

רוברט ראובן: היום אנחנו יכולים לשים את הפוקוס על אותם מקומות ולומר מה לא בסדר.

רוברט ראובן: בכוחם של כל הגורמים היושבים כאן, בסיוע הכנסת, לפתור את אותן בעיות של כל אותם המקומות.

רוברט ראובן: אנחנו צריכים לעבור שלב נוסף על מנת לפתור את הבעיות האלה באותם מקומות.

רוברט ראובן: מדינת ישראל נחשבת בין המדינות המפותחות ביותר בהשבת מים מטוהרים להשקיה.

רוברט ראובן: מכון הטיהור בחיפה, שהוא מכון טיהור אזורי, מעביר 35,000,000 קוב להשקיה בשנה.

רוברט ראובן: כיום ישנן רק בעיות קטנות מאוד במכון הזה, וכך גם בעוד מכונים נוספים.

רוברט ראובן: אנחנו חייבים להתמקד באותן נקודות שארגוני הסביבה העלו, לתקוף אותן נקודתית ולפתור את כל הבעיות בשנה הזו.

לאה נס: אני רוצה לסכם את הישיבה.

לאה נס: כפי שאמרת, כל המשרדים הממשלתיים צריכים לפעול נקודתית בכל מקום שיש בו בעיה.

לאה נס: אין ספק, שמדובר בבעיה שצריכה להיפתר ברמה הלאומית.

לאה נס: יש פה סכנה יומיומית לציבור.

לאה נס: הביוב שזורם ברחובות עלול לגרום לתחלואה גדולה.

לאה נס: ישנם יישובים שבהם הביוב עוד זורם ברחובות, או שפתאום מתפרץ ובורות הספיגה אינם משתלטים על כך.

לאה נס: הנזק הרחוק יותר, הוא נזק לזיהום מי התהום.

לאה נס: אנחנו יודעים, כי מקורות המים בגליל הם מקורות המים החשובים ביותר במדינה.

לאה נס: אני קוראת למשרדי הממשלה, במיוחד למשרד לאיכות הסביבה, משרד התשתיות ונציבות המים לפתור את הביות הנקודתיות שהוצגו פה.

לאה נס: מה שראינו פה הוא משהו מייצג שמשליך על המצב הכללי במדינה.

לאה נס: אני חושבת, שצריך לזרז הקמת רשות המים והביוב, רשות שתהיינה לה סמכויות והיא תוכל לפתור את הבעיה בצורה לאומית, כי בסופו של דבר מדובר בנזק לאומי.

לאה נס: לא לחינם הזכרתי, שנציג התשתיות לא היה נציג של מנהלת הביוב.

לאה נס: יש פה סמנטיקה בעניין.

לאה נס: יכול להיות שצריך לצרף גם את משרד הבריאות לאותה ועדה בין-משרדית.

לאה נס: אנחנו קוראים לזרז את החלטת הוועדה בין-משרדית ליישום החלטת הממשלה.

לאה נס: אנחנו רוצים שיהיה ברור לכולם, כי הנושאים של מים וביוב הם משולבים יחדיו.

לאה נס: היום הנושא של קידום פרוייקטים בגליל ובנגב הוא אקטואלי, ולכן כל מי שרוצה לדאוג לקידום פרוייקטים כאלה, יכול לעזור לפתור את הבעיות הנקודתיות שיש בגליל בנושא הזה.

לאה נס: תודה רבה, הישיבה נעולה.