ועדת המשנה לעניין לוד ועכו, כנסת 16, פרוטוקול מספר 5, 2004-06-29 13:00

שוש אזולאי: רבותי, אני פותח את הישיבה.

שוש אזולאי: הנושא הוא מצבה הכספי של עיריית עכו.

שוש אזולאי: אל"ף, אני מודיע שנציגי משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה התנצלו מראש שהם לא יוכלו להשתתף בדיון בשל סיבה בלתי צפויה, הצטרפותם לראש הממשלה לסיור בשדרות בעקבות האירועים האחרונים, ואני אישרתי.

שוש אזולאי: יחד עם זה, לאחר הדיון, בסיכום הדיון, הם יקבלו את הסיכום ואני אדרוש את ההתייחסות שלהם.

שוש אזולאי: היות ונמצא כאן רק נציג משרד הפנים רן אייזנברג, אני רוצה להפנות את הדברים לפחות לפרוטוקול, על מנת שיידעו במה המדובר.

שוש אזולאי: אין זו פעם ראשונה שעיריית עכו מגישה תוכניות הבראה.

שוש אזולאי: לצערי הרב, רן - אתה יודע את זה לא פחות טוב ממני – ההבדל בין תוכנית ההבראה הזאת לתוכניות הבראה אחרות הוא, שבתוכניות הקודמות עשו את זה כשידעו מראש שהם לא יוכלו לעמוד בזה, ואפילו – אתה יודע – אפילו לא התחילו ליישם חלק מתוכנית ההבראה.

שוש אזולאי: בתוכנית ההבראה הנוכחית, ראש העיר, עוד לפני שהתחיל את תוכנית ההבראה, עוד לפני שהוא חתם עליה, הוא כבר יישם חלק ממנה מרצונו, ולא על פי בקשה של מאן דהוא.

שוש אזולאי: כשאני מסתכל על תוכנית ההבראה הנוכחית, צר לי לקבוע – ראש העיר חתם על התוכנית הזאת, והוא חתם עליה מרצונו מתוך כוונה ליישם אותה, אבל מי שבקיא בנתונים יודע מראש שזאת גזירה שהציבור לא יוכל לעמוד בה.

שוש אזולאי: ואולי ראש העיר ירצה לעמוד בה, אולי ראש העיר ישתדל לעמוד בה, אבל כשאני קורא כאן את המספרים, צר לי לקבוע: הציבור לא יוכל לעמוד בגזירה הזאת.

שוש אזולאי: אם מדובר על גביית פיגורים בסך עשרה מיליון שקל, ואחר כך יש לנו פה כמעט 15 מיליון, אז ביחד סדר גודל של 25 מיליון ₪ גביית ארנונה במשך שנתיים וחצי – אז צר לי להגיד: או שהממשלה והמשרד מנותקים מהמציאות, או שפשוט לא יודעים מה קורה.

שוש אזולאי: מפני שאתה רואה עיר שנתונה לאבטלה, עיר שמצבם הסוציו-אקונומי של האנשים בה מאד קשה, ויש הנטישה הגדולה מעכו, שלשמחתי הרבה לאט לאט הולכת ונבלמת, אז אנחנו בעצם אמרנו לראש העיר: תחתום, תעשה, אבל המציאות היא שהוא לא יהיה מסוגל לעמוד – לא הוא.

שוש אזולאי: שוב.

שוש אזולאי: הוא יעמוד בזה, הציבור לא יהיה מסוגל לעמוד בזה.

שוש אזולאי: וכשאתה מדבר היום על גביית ארנונה של עשרה מיליון שקל, כשחלק גדול מזה זה מפעל קריית הפלדה, וחלק גדול מזה זה פרוטרום, מפעלים נוספים שפשטו את הרגל ונטשו את העיר – אני שואל: ריבונו של עולם, מאיפה ראש העיר יביא את העשרה מיליון שקל פיגורים.

שוש אזולאי: אחר כך אפשר לדבר על שנת 2004 – העלאת הגבייה ל-8.5 מיליון שקל.

שוש אזולאי: אתה יודע מה?

שוש אזולאי: הייתי נותן לכם, אנשי משרד הפנים – ואני מכיר אתכם ואני יודע איך העבודה שלכם.

שוש אזולאי: רן, אתה לא זר לי – הייתי רוצה לראות איך אתם מסוגלים לבוא ולהעמיק את הגבייה בעוד 8.5 מיליון שקל, שאני לא יודע כמה אחוזים זה, בערך.

שמעון לנקרי: זו תוספת של כעשרה אחוז.

שוש אזולאי: עשרה אחוז.

שוש אזולאי: אז אני פשוט חושב שבעניין הזה אתם צריכים לעשות סוויץ' ולחשוב, כי חבל להציב מטרה שמראש אי אפשר יהיה לעמוד בה.

שוש אזולאי: ואז, מה שיקרה לנו, בתוצאה הסופית – בעוד פחות משנה יבוא ראש העיר ויגיד: רבותי, אני לא עומד בזה, הוא ייכנס לגירעון, אתם לא תעבירו את החלק שלכם, והנה לכם מודל יוצא מן הכלל לרשות שמתחילה בקריסה.

שוש אזולאי: אני בטוח שלא אתם, לא משרד הפנים, לא משרד ראש הממשלה, יבואו ויגידו שנכון מה שעושים פה.

שוש אזולאי: יחד עם זה – ורן, אולי הדברים לא צריכים להיות מכוונים אליך, אבל אני אומר את הדברים לפרוטוקול על מנת שאנשי משרד ראש הממשלה ישמעו ויידעו – ראש הממשלה, לפני מערכת הבחירות לכנסת, ביקר בעכו מספר פעמים, התחייב לתת לעכו טיפול נקודתי, לאמץ את עכו אל חיקו, ולעשות ככל יכולתו על מנת לשפר את מצבה של העיר, מבחינת החינוך, מבחינת המפעלים, מבחינת הרווחה, מבחינת הבינוי – משרד הבינוי והשיכון – כל הדברים הללו.

שוש אזולאי: לצערי הרב, כשאני מסתכל על תוכנית ההבראה הזאת – ורן, אתה יודע למה אני מתכוון – כשאני לוקח את תוכנית ההבראה הזאת ואני לוקח תוכניות הבראה של רשויות אחרות, אני לא מוצא שום הבדל בין תוכנית ההבראה של עכו לבין תוכנית ההבראה של ירוחם או אופקים או דימונה או קריית מלאכי.

שוש אזולאי: כולם אותו דבר.

שוש אזולאי: אני שואל שאלה: איפה בעצם החיבוק, או הדאגה היתרה לעיר עכו מצד ראש הממשלה.

שוש אזולאי: אני הייתי מצפה לראות את ראש הממשלה בא ואומר: רבותי, בתוכנית ההבראה אני רוצה לראות כמה נקודות שבאות להיטיב עם העיר, שלא כמו ברשויות אחרות.

שוש אזולאי: כפי שצריך להיות – וזה בנשימה אחת – בעכו ובלוד.

שוש אזולאי: וזה לא קורה.

שוש אזולאי: לכן, אני פונה גם לרן, שתעביר את הדברים הללו לממונים עליך, כי אחרת בעוד זמן קצר הנושא הזה יעלה על סדר יומה של הכנסת,ומישהו יצטרך להשיב על השאלה למה זה המצב.

שוש אזולאי: אני אתן את רשות הדיבור קודם כל לראש העיר, ואחר כך נוכל להתייחס.

שמעון לנקרי: קודם כל, אני מצטרף לכל מילה שחבר הכנסת דוד אזולאי אמר.

שמעון לנקרי: אני חושב שניסינו לעכב את החתימה על תוכנית ההבראה מסיבה פשוטה.

שמעון לנקרי: פעם אחת, כי מינו לנו חשב מלווה שלא בצדק, זו טענתנו, ופעם שניה, כי לא ראינו הבדל בין התוכנית שלנו לבין התוכניות האחרות.

שמעון לנקרי: ומאחר שבחודש וחצי ניסינו להפעיל את כל הקשרים האפשריים ולא עזר שום דבר, ולא יכולנו להמשיך ולהתנהל עוד יום אחד, אז חתמנו על התוכנית הזאת.

שמעון לנקרי: תוכנית שלדעתנו – וגם אמרתי את זה בפגישה בארבע עיניים לגדעון בר-לב, תוכנית שלדעתו היא טובה.

שמעון לנקרי: אבל לדעתנו – אנחנו לא יודעים.

שמעון לנקרי: לנו אין ניסיון בהפעלת תוכניות הבראה.

שמעון לנקרי: אנחנו מתכוונים לעמוד בתוכנית.

שמעון לנקרי: אבל לא בטוח שגם אם נעמוד בתוכנית, אנחנו נוכל להביא את עכו למצב שאנחנו רוצים שהיא תגיע אליו.

שמעון לנקרי: ולכן, אנחנו שבוע בדיוק לאחר החתימה על התוכנית, זה לא מאוחר.

שמעון לנקרי: אפשר לשבת, אפשר להתכנס, אפשר לחשוב עוד פעם כשמבקשים להעמיק את הגבייה, כשמבקשים להוסיף, כשמבקשים להצטמצם.

שמעון לנקרי: גם ככה הכל מצומצם.

שמעון לנקרי: זה לא שלקחנו משהו מבוזבז ואנחנו ממשיכים לבזבז, ובואו נצמצם את השומנים.

שמעון לנקרי: אין שומנים.

שמעון לנקרי: אז כבר 120 עובדים בעירייה הלכו הביתה, שזה משהו שלא קרה.

שמעון לנקרי: אני לא יודע אם קרה בכלל, באיזו רשות מקומית.

שמעון לנקרי: פה אנחנו צריכים, שוב, להתכנס, לשבת, לחשוב, איך אנחנו באמת מביאים לידי ביטוי את האמירה, או הדגש של ראש הממשלה, לשים את עכו כטיפול נקודתי.

שמעון לנקרי: למה עכו ולוד?

שמעון לנקרי: כי בעכו ולוד יש אוכלוסייה מעורבת, כי בעכו ולוד הצטברו בעיות של הרבה שנים, שצריך לטפל בהן.

שמעון לנקרי: ואני חושב שהסרגל הזה, ששמתם אותנו בו, הוא סרגל כמו של כולם.

שמעון לנקרי: אז ממה נפשך?

שמעון לנקרי: אם כמו כולם, אז איפה הנקודתי?

שמעון לנקרי: איפה הטיפול?

שמעון לנקרי: איפה ההצהרה של ראש הממשלה?

שמעון לנקרי: זאת ההמלצה שלי.

שוש אזולאי: אחד הדברים שאני רואה פה תוך כדי דברים, אני מסתכל – בחינוך הם נדרשים לקצץ 46 עובדים, ברווחה נדרשים לקצץ בשמונה עובדים.

שוש אזולאי: אז בואו נגיד שחלק מהקיצוץ של העובדים בחינוך, לראש העיר בטח יש תשובה לכך.

שוש אזולאי: אבל לקצץ שמונה עובדים במערכת הרווחה, כשהעיר הולכת להיכנס למצב יותר קשה, והיא תצטרך עובדי רווחה.

שוש אזולאי: אז הולכים ומקצצים להם שמונה עובדים במערכת הרווחה?

שמעון לנקרי: גם ככה מקוצצים.

שוש אזולאי: ואחר כך צריכים לקצץ בפעולות – סדר גודל של מיליון שקל, ועוד כמעט שני מיליון שקל רק ברווחה.

שוש אזולאי: על החינוך מדובר על קיצוץ של כמעט שמונה מיליון שקל.

שוש אזולאי: אני אומר: רבותי, באמת.

שוש אזולאי: אנחנו יכולים למקם את הסיפור בגמל שמעמיס, מעמיס, בסוף יש הקש ששבר את גב הגמל.

שוש אזולאי: כמה אפשר להחזיק?

שוש אזולאי: אני חושב שאתם, במשרד הפנים, חייבים לתת על כך את הדעת.

שוש אזולאי: ואני חושב שהדרישה צריכה לבוא גם ממשרד הפנים: איפה חלקו של משרד ראש הממשלה בהבטחות לטובת העיר.

שוש אזולאי: זה הכל.

שוש אזולאי: או שאלה היו הבטחות של בחירות.

שוש אזולאי: זו לא בושה.

שוש אזולאי: שראש הממשלה יגיד: אלו היו הבטחות בחירות.

שוש אזולאי: אז נדע.

ואסל טאהא: טוב.

ואסל טאהא: אני באמת מברך על הדיון.

ואסל טאהא: אני חושב שצריך להזמין עוד משרדים אחרים, חוץ ממשרד הפנים.

ואסל טאהא: כי רק משרד הפנים כאן.

ואסל טאהא: אני חושב שמן הנכון גם להזמין את משרד ראש הממשלה.

שוש אזולאי: אז אמרתי, לא היית פה בפתיחה – הם הודיעו והתנצלו מראש.

שוש אזולאי: ראש הממשלה ירד לשדרות והם התלוו אליו, והם ביקשו- - -

ואסל טאהא: כולם התלוו אליו?

ואסל טאהא: כולם?

ואסל טאהא: אני יכול לדעת שמשרד ראש הממשלה מרוקן עכשיו?

ואסל טאהא: אין אף אחד?

שוש אזולאי: הוא לא מרוקן, הוא פשוט מנותק.

שוש אזולאי: הם מנותקים.

ואסל טאהא: זאת תחבולה.

שוש אזולאי: לא, לא.

שוש אזולאי: במקרה זו לא תחבולה, ואסל.

שוש אזולאי: אני אומר לך בידיעה: זה נכון.

שמעון לנקרי: הם היו פה בכל הפגישות הקודמות.

שוש אזולאי: ברוב המקרים הם היו פה והם בעניינים.

ואסל טאהא: אחרי ההצהרה של ראש הממשלה שהוא לוקח על עצמו את עכו ואת לוד, באמת נשמנו לרווחה ואמרנו שזו באמת גישה טובה, בחר בשתי ערים מעורבות, שיש בהן אוכלוסייה ערבית, יש בהן אוכלוסייה יהודית, יש בהן אוכלוסייה ערבית שסובלת, וכשמתחשבנים עמנו, עם האוכלוסייה הערבית, על ארבעה מיליארד, אז מקצצים.

ואסל טאהא: אומרים: זה לעכו, זה ללוד, זה לחיפה, שם יש אוכלוסייה ערבית – אז מורידים לנו מהתקציב של ארבעה מיליארד.

ואסל טאהא: ואנחנו מסכימים.

ואסל טאהא: אנחנו, כנציגי הציבור הערבי במשא ומתן עם משרד ראש הממשלה, עם כל המשרדים, קיבלנו – עם משרד הפנים, אפילו.

ואסל טאהא: אמרנו: בסדר גמור.

ואסל טאהא: אם אתם לוקחים על עצמכם לפתח גם את האוכלוסייה הערבית על חשבון הארבעה מיליארד, אנחנו מסכימים.

ואסל טאהא: וכנראה, מה שאני שומע מראש העיר ומאחרים, זה שזה שקר אחד גדול, אין ארבעה מיליארד, ואין מקצצים, ועושים צחוק מכולם, מסובבים את כולם, גם את האוכלוסייה הערבית בעכו, גם את האוכלוסייה הערבית בלוד, גם את האוכלוסייה הערבית בכל המדינה, וגם תושבי עכו היהודים - - -

שמעון לנקרי: סובלים.

ואסל טאהא: כולם סובלים.

ואסל טאהא: כולם סובלים.

ואסל טאהא: סובלים פעמיים.

ואסל טאהא: פעם, שזאת עיר מעורבת ויש שם אי שיווי משקל בין שתי האוכלוסיות.

ואסל טאהא: אוכלוסייה שכמעט התחילה להתקשות לנשום – אני מתכוון לאוכלוסייה היהודית – ואוכלוסייה שמעולם לא נשמה – שהיא האוכלוסייה הערבית.

ואסל טאהא: אם זה בלוד ואם זה בעכו.

שוש אזולאי: יש הבדל גדול, בין האוכלוסייה הערבית - - -

שמעון לנקרי: בעכו, לבין האוכלוסייה הערבית בלוד.

שוש אזולאי: בדיוק.

שוש אזולאי: הבדל עצום.

שמעון לנקרי: ענק.

ואסל טאהא: יש הבדל.

שמעון לנקרי: ענק.

שמעון לנקרי: לא גדול, ענק.

שוש אזולאי: ואסל, בוא, אני אומר לך: אני הייתי נזהר בעניין הזה, ואני בטוח שאתה מכיר את שתי האוכלוסיות לא פחות טוב ממני - - -

שמעון לנקרי: אלה שני עולמות שונים.

שוש אזולאי: וההבדל עצום.

שוש אזולאי: אין מה להשוות.

שמעון לנקרי: אני הייתי אתמול בלוד, פשוט.

ואסל טאהא: שמע, אתה צודק.

ואסל טאהא: יש הבדל.

שוש אזולאי: אני חושבת שהאוכלוסייה הערבית בעכו משולבת בעשייה בעיר - - -

שמעון לנקרי: יש דברים שצריך לטפל בהם, אבל - - -

ואסל טאהא: יש דברים.

ואסל טאהא: תאמין לי, דוד, יש דברים – אני הייתי שם, דיברנו, ולקח על עצמו שר הפנים, אם אתה זוכר, כאן בוועדה, כשדיברתי על השריפות שפרצו בשכונות הערביות והכיבוי אש לא יכול היה להיכנס מפני שיש סמטאות שאין גישה, והוא התקשה לכבות את האש - - -

שמעון לנקרי: אמרו שיתכננו לנו רכב מיוחד, ולא יצא מזה כלום.

ואסל טאהא: היו סכנות מאד גדולות – אני הגעתי לשם, ראיתי.

ואסל טאהא: והוא הבטיח.

ואסל טאהא: הבטיח כאן, בוועדה, בוועדת הפנים – לא יודע אם לפני הבחירות או אחרי הבחירות, אני לא זוכר - - -

סעיד אגא: כל שבוע יש סכנות בעכו.

סעיד אגא: שלשום גם נשרפה עוד חנות.

שמעון לנקרי: בשבוע שעבר.

ואסל טאהא: קשה מאד לכבות אש שם.

ואסל טאהא: אם פורצת איזו דליקה בבית, או באיזו חנות בשוק.

ואסל טאהא: אז נהוג בעולם – אמרתי לפורז - - -

שוש אזולאי: סליחה רגע.

שוש אזולאי: שוש, אני מבקש, תבדקי בפרוטוקול ששר הפנים אמר את הדברים האלה - - -

ואסל טאהא: הבטיח.

ואסל טאהא: הבטיח.

שוש אזולאי: ואם כן, אני מבקש להוציא מכתב בעניין הזה.

שוש אזולאי: בסדר?

שוש אזולאי: בסדר.

ואסל טאהא: אז סיפרתי לו את הסיפור על הבתים שנשרפו, ואיך התגוררו, ואיך התעללו בהם – אם זה חברת "דיור לעולה" ואם זה חברות אחרות, לא שילמו להם, פעם כן ופעם לא, והם זרוקים ברחוב – ביקרתי אותם וראיתי איך הם גרים.

סעיד אגא: גם עסקים נשרפו.

ואסל טאהא: גם עסקים נשרפו.

ואסל טאהא: וסיפרתי לו שבערים קדומות, בערים עתיקות בעולם כולו נהוג שלמכבי אש - - -

שמעון לנקרי: יש רכב קטן, מותאם.

ואסל טאהא: רכב קטן.

ואסל טאהא: קונים רכבים קטנים.

שוש אזולאי: כמו שהמשטרה עשתה והכניסה.

סעיד אגא: יש צינור כיבוי אש, ולא יודעים להשתמש בו.

ואסל טאהא: הוא סגור.

סעיד אגא: סגור, כי הם לא יודעים להשתמש בו.

סעיד אגא: ואין כלים להשתמש בו.

ואסל טאהא: אז אני חושב שיש צורך, כשאנחנו מדברים על עכו ולוד – שאנחנו, אתם, בעכו, התושבים – אנחנו, אתה כראש עיר, וגם בלוד – תעשו מאמצים אדירים על מנת לסגור את הפערים האלה בכדי שבאמת הכל יהיה בבת אחת.

ואסל טאהא: נילחם ביחד, ניאבק ביחד, על מנת שעכו תקבל את הזכויות שלה.

ואסל טאהא: ואני חושב שעכו היא עיר שיכולים להפוך אותה לאטרקציה במדינה.

ואסל טאהא: האטרקציה הכי יפה במדינה.

ואסל טאהא: זו עיר תיירותית, עיר פתוחה, עיר שיש לה פסיפס כזה של ערבים ויהודים, היסטוריה עתיקה, היסטוריה חדשה – אני לא יודע מה.

ואסל טאהא: הכל יש בה.

סעיד אגא: דו-קיום מהכי טובים בעולם.

ואסל טאהא: כן.

ואסל טאהא: אפשר להפוך את העיר עכו לאטרקציה תיירותית שתשגשג, אם הממשלה הזאת תסכים ולפחות תבצע מה שהיא הבטיחה, מה שהבטיח ראש הממשלה, מה שהבטיח משרד ראש הממשלה, מה שהבטיח שר הפנים, לכל מיני דברים.

ואסל טאהא: ואני חושב שצריך גם ללחוץ על משרד ראש הממשלה שיעמוד בהבטחות שלו.

ואסל טאהא: טיפול נקודתי זה לא סתם לזרוק מילים.

שוש אזולאי: אתה יודע, חבר הכנסת טאהא, אחד האבסורדים הגדולים הוא שראש הממשלה מדבר על הטבות מיוחדות לעיר עכו, וכשאתה בודק בשטח, ואתה לוקח יזם שרוצה להביא את המפעל שלו לחיפה או להעביר אותו לעכו - - -

ואסל טאהא: מבריחים אותו למקום אחר.

שוש אזולאי: הוא מקבל את אותו דבר.

שוש אזולאי: הוא צריך להיות מטורף כדי לבוא לעכו.

ואסל טאהא: אז הם מבריחים אותו.

ואסל טאהא: ברור.

ואסל טאהא: אז לפי דעתי יש צורך גם ללחוץ על התמ"ת, גם ללחוץ על משרד ראש הממשלה לעמוד בהבטחות שלו.

ואסל טאהא: לא סתם לזרוק הצהרות.

ואסל טאהא: כל אחד מאתנו יכול לזרוק.

ואסל טאהא: צריך ללחוץ אותם ולהגיד להם: אתם, הממשלה, הבטחתם טיפול נקודתי, הבטחתם הטבות לתעשיינים, למשקיעים שיבואו, שעכו תיראה בחמש שנים הבאות עיר אחרת לגמרי.

ואסל טאהא: ויש יכולת.

ואסל טאהא: אני חושב - - -

שמעון לנקרי: ויש שיפור גדול.

שמעון לנקרי: יש שיפור גדול במסחר בעיר העתיקה.

ואסל טאהא: יש איפה להשקיע בעכו.

ואסל טאהא: עכו עיר שיכולה להכניס כסף, אם הופכים אותה לאטרקציה מסודרת, יפה, משגשגת.

ואסל טאהא: היא עיר משגשגת, ותתרום גם לשגשוג כל האזור שם.

סעיד אגא: אני רוצה להגיד משהו.

שוש אזולאי: סעיד, אני אתן לך רשות דיבור בתנאי אחד.

סעיד אגא: אני לא תוקף.

שוש אזולאי: אין התחשבנות.

שוש אזולאי: בעיר תעשה התחשבנות.

סעיד אגא: אין התחשבנות.

שוש אזולאי: דבר.

סעיד אגא: אני רוצה להגיד לכם דבר אחד.

סעיד אגא: הבעיה של עכו, הגירעון של 180 מיליון שקל, הם לא מהארנונה.

סעיד אגא: הם מ- 300-400 נכסים סגורים של החברה לפיתוח עכו ושל עמידר, ש-30 שנה הם לא משלמים ארנונה על הנכסים האלה.

שוש אזולאי: החברה לפיתוח עכו העתיקה?

סעיד אגא: כל החברות הממשלתיות לא משלמות ארנונה.

סעיד אגא: החאן, שהיה מאוכלס, עסקים נסגרו, החברה שילמה כספים לבתים, לעסקים - לא משלמת ארנונה שלושים שנה, אולי יותר.

קריאות: - -

ואסל טאהא: כל ראש עיר יודע – מארנונה של תושבים אי אפשר לבנות ערים.

אוהד שגב: בטח לא עכו.

סעיד אגא: משרדי ממשלה צריכים להעביר את הכספים לנכסים שהם קונים.

סעיד אגא: לא יכול להיות שאני, היה לי עסק סגור, שרוף, עשר שנים – תבעו אותי עיריית עכו על 100,000 שקל ארנונה.

סעיד אגא: והחברה לפיתוח עכו יש לה נכסים – לא משלמת שום אגרה ארנונה.

קריאה: זה לא מוחלט.

סעיד אגא: יש לנו מהנדס עיר שצריך לבדוק.

סעיד אגא: אם הבניין הזה מאוכלס, להכניס אותו – או, להשכיר אותו לתושבים.

סעיד אגא: רק כדי שישלמו ארנונה.

סעיד אגא: תפעילו אותם.

שוש אזולאי: כן.

שוש אזולאי: ראש העיר יבדוק את הנושא הזה.

סעיד אגא: הדבר השני – חישוב הארנונה שנעשה בעכו, הוא ממתי שהיו לנו מפעלים גדולים – קריית הפלדה, טמבור, צינורות.

סעיד אגא: אז מצב הארנונה היה גבוה.

סעיד אגא: היום אנחנו משלמים פי עשר מסביון.

ואסל טאהא: על כמה מטר מרובע עסקים אנחנו מדברים?

שוש אזולאי: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת ואסל טאהא.

שוש אזולאי: יש פה בעיה בעכו, שהארנונה, יחסית לסביבה, אנחנו מהגבוהים.

שוש אזולאי: זה אבסורד.

שמעון לנקרי: אני, איך שנכנסתי, הכנתי צו ארנונה.

שמעון לנקרי: הוא יוגש למשרד הפנים בחודש הבא.

שמעון לנקרי: צו ארנונה חדש לאישור של שר הפנים.

סעיד אגא: אבל למה התושבים צריכים לסבול עכשיו?

שמעון לנקרי: תסלח לי, 55 שנה אני לא - - -

שוש אזולאי: דקה.

שוש אזולאי: סעיד, ברשותך, אני רוצה להגיד לך דבר אחד.

שוש אזולאי: תראה, הבעיה של הארנונה ידועה.

שוש אזולאי: לצערי הרב, לא טיפלו בה הרבה זמן.

שוש אזולאי: בכל זאת, ראש העיר כרגע לקח את היוזמה והוא הולך לשנות את הצו.

אוהד שגב: הוא הולך לבקש ממשרד הפנים.

שוש אזולאי: בשינוי הצו יש פרוצדורה מסוימת.

שוש אזולאי: זה לא תלוי בעירייה.

שוש אזולאי: זה תלוי גם במשרדי הממשלה השונים.

שמעון לנקרי: שר הפנים מאשר שינוי צו.

סעיד אגא: יש לי גם מכתב משר הפנים.

סעיד אגא: שהוא יודע שצו הארנונה היה – בכל הערים, והכנסת הורידה את זה.

ואסל טאהא: רק שאלה למידע.

ואסל טאהא: כמה ארנונה אתה מקבל היום על מטר, בעסקים?

אוהד שגב: אני רוצה להסביר לכם את הנקודה, בפשטות.

אוהד שגב: העיוות היה בגלל - - -

שמעון לנקרי: 160 שקל.

ואסל טאהא: 160 שקל?

ואסל טאהא: אתה לא תחזיק מעמד.

ואסל טאהא: אף משקיע לא יבוא אליך.

אוהד שגב: תלוי באיזה אזור.

ואסל טאהא: שמע, יש לי אזור תעשייה בכפר כנא.

ואסל טאהא: הייתי ראש מועצה שם.

ואסל טאהא: קיבלתי חמישים-שישים שקל על מטר מרובע ארנונה.

ואסל טאהא: לא זוכר בדיוק.

ואסל טאהא: אז בנצרת עילית, לידי, פחות.

ואסל טאהא: 26 שקל.

ואסל טאהא: אז כל המשקיעים ברחו לשם.

ואסל טאהא: אז הייתי צריך להוריד את זה ל-24 שקל.

שמעון לנקרי: איך הורדת?

שמעון לנקרי: הכנת צו?

ואסל טאהא: הכנתי צו.

שמעון לנקרי: יפה.

שמעון לנקרי: אז אני בדיוק כך.

שמעון לנקרי: לקחתי מומחה, הכין לי צו.

שמעון לנקרי: נפגשתי עם שר הפנים, אמר לי: שמעון, אני מחכה לצו ארנונה.

שמעון לנקרי: הצו במהלך החודש הבא מוכן.

שמעון לנקרי: חוברת שלמה.

שמעון לנקרי: על כל העסקים, על כל - - -

ואסל טאהא: אם תחכה עד שיאשרו לך, זה ייקח לך שנים.

שמעון לנקרי: הוא אמר לי: השנה הוא מטפל בזה.

ואסל טאהא: 160 שקל אף אחד לא יבוא.

סעיד אגא: - -

שוש אזולאי: סעיד, למה לך?

שוש אזולאי: אתה יודע שזה שונה ממקום למקום, מאזור לאזור.

שוש אזולאי: קח את אזור שיכוני המזרח, את מרכז העיר, את עכו העתיקה.

סעיד אגא: לא, אני מדבר רק על עכו העתיקה.

סעיד אגא: אני תומך בכל החלטה שתתקבל פה.

סעיד אגא: אני תומך בעכו, בלוד, בכולם.

שוש אזולאי: תודה.

סעיד אגא: גם הרבה אנשי עסקים רוצים לסגור.

סעיד אגא: רוצים לעבור למקומות אחרים.

שוש אזולאי: סעיד, נושא הארנונה מטופל.

סעיד אגא: גם בית הספר.

סעיד אגא: עיריית עכו צריכה להכניס חשמל.

סעיד אגא: אתמול - אין חשמל.

שמעון לנקרי: תעשו, תעשו שביתות, לא יהיה חשמל.

סעיד אגא: - -

שמעון לנקרי: תעשו שביתות, לא יהיה חשמל.

שמעון לנקרי: שמעת את התשובה?

סעיד אגא: אבל לא להכיר בוועד - - -

שמעון לנקרי: חביב אלבי, אני רציתי להכניס חשמל, עשיתם שביתה – אין חשמל.

שמעון לנקרי: אני אחשוב בתחילת השנה אם להכניס חשמל.

שמעון לנקרי: בסדר?

סעיד אגא: אל תאיים.

שמעון לנקרי: לא, אני לא מאיים.

שמעון לנקרי: אני קובע.

שמעון לנקרי: אני לא מאיים.

סעיד אגא: אל תאיים.

סעיד אגא: אני לא באתי ואמרתי לך שאני מאשים אותך.

שוש אזולאי: סעיד, סליחה.

סעיד אגא: ועד הורים - אמרתי לך שהוועד הורים פה לא מוכר, ולא שלחת לי מכתב - - -

שמעון לנקרי: בתחילת השנה היו בחירות לוועד הורים - - -

קריאות: - -

שוש אזולאי: אין חשמל?

אוהד שגב: יש חשמל.

אוהד שגב: אין חיבור למערכת החשמל הכללית.

אוהד שגב: יש חיבור שכרגע לא מאפשר - - -

שמעון לנקרי: אמרתי: אני אכניס חשמל.

שמעון לנקרי: הם עשו שביתה.

שמעון לנקרי: כשהם עושים שביתה אני אכניס להם חשמל?

שמעון לנקרי: לא.

שמעון לנקרי: יחכו עד שאני אחליט להכניס את החשמל.

אוהד שגב: יש חשמל.

אוהד שגב: צריך להבין שיש חשמל.

סעיד אגא: יש חשמל, אבל כשמדליקים קומקום, זה נופל.

שמעון לנקרי: לא יורד, סעיד.

שמעון לנקרי: לא יורד.

אוהד שגב: כשמפעילים את כל המזגנים, זה נופל.

סעיד אגא: לא הפעילו מזגנים.

אוהד שגב: בסדר.

אוהד שגב: זה מטופל, סעיד.

שמעון לנקרי: - -

שוש אזולאי: סעיד, אני חושב שבעניין הזה, אדרבה, תנצל את המצב הזה, שהחברים שלך או ועד ההורים, או כל הגורמים האחרים, הם צריכים להבין – אם רוצים להגיע לתוצאות בהפגנות ושביתות, לא מגיעים לשום תוצאה.

סעיד אגא: - -

שוש אזולאי: עזוב, אני לא רוצה להיכנס לזה.

סעיד אגא: אני רוצה רק להגיד לך בקשר לוועד ההורים.

סעיד אגא: כשאמרתי לו שוועד הורים לא עשה בחירות ולא להכיר בו, והוא הלך ונתן להם - - -

שמעון לנקרי: אבל בינתיים, הוא הולך ועושה שביתות עם ההורים.

שוש אזולאי: טוב, אני רוצה להתקדם הלאה בדיון.

שמעון לנקרי: לא מוכר, והוא עושה את השטויות.

שוש אזולאי: טוב.

שוש אזולאי: תודה, סעיד.

שוש אזולאי: רן, בבקשה.

רן אייזנברג: כמה דברים.

רן אייזנברג: קודם כל, את הדברים שהועלו פה בוועדה אני אעביר למשרד, אבל - - -

שוש אזולאי: מאד מאד חשובים הדברים, ואני אומר: הדגש צריך להיות, בעיקר, על הנושא של איפה חלקו של משרד ראש הממשלה.

אוהד שגב: ואם אפשר להתייחס לעוד נקודה לפני שהוא מתייחס, ברשותך, אני חושב שמכיוון שממילא מונה חשב מלווה, מן הראוי שמעבר לסמכויות הרגילות שניתנות לו על פי התקנות והחוק, כחשב מלווה, יהיה זה נכון שחשב מלווה שמשרד הפנים סומך את ידיו עליו, לפחות – אם על ראשי הרשויות הוא לא סומך, ועל המנכ"לים הוא לא סומך, ושם מטעמו מה שנקרא שומר, כמו שרשום שם: אדם שיפקח – רצוי שיונחה אותו חשב מלווה, ודווקא במקרה של עכו יש אדם רציני מאד - - -

שוש אזולאי: נכון.

אוהד שגב: שיעשה את בדיקת היכולת באמת.

אוהד שגב: זאת אומרת, שהטענות שמעלה פה חבר הכנסת אזולאי, והטענות שראש העיר מעלה, יבוא אדם שמשרד הפנים הסמיך אותו, ותוך פרק זמן קצר יגיש חוות דעת מטעמו, כלכלית גרידא, אם עיריית עכו מסוגלת, תוך שלוש שנים, להעמיק גביה ב-25 מיליון שקל.

שוש אזולאי: אני אומר לך, אוהד, אני לא צריך בשביל זה חשב מלווה, ואני לא צריך רואה חשבון.

שוש אזולאי: אנחנו מראש יודעים את התוצאה.

אוהד שגב: אבל אני אומר:

אוהד שגב: הם כבר שלחו מישהו, שהוא ייתן את חוות הדעת המתמטית הפשוטה שלו.

רן אייזנברג: אל"ף, נושא החשב המלווה זה משהו ייחודי לעכו.

רן אייזנברג: בממשלה נקבע שמרבית הרשויות ימונה להן חשב מלווה.

רן אייזנברג: גם, יש לנו נוהל פנימי, והוא אמור, כמו שאמר מנכ"ל העירייה, להוציא חוות דעת.

רן אייזנברג: אני מניח שהוא יוציא את עמדתו לגבי כל הנושאים שהועלו, אני מניח שהוא יעשה זאת גם לגבי נושאים נוספים חוץ מהארנונה.

רן אייזנברג: רק לנושא הארנונה, בעיה שהועלתה – חובות הארנונה של עיריית עכו, שחייבים תושבים או בעיקר עסקים, מסתכמים במעל 150 מיליון שקל.

שמעון לנקרי: כל המפעלים שפשטו רגל.

שמעון לנקרי: תפוס אותם.

שמעון לנקרי: אתה יכול לקבל מפרוטרום שקל?

שמעון לנקרי: כלום לא תקבל מהם.

סעיד אגא: קציני ים, גם.

רן אייזנברג: אפשר למחוק חובות ואז לראות את המטרייה האמיתית.

רן אייזנברג: ברגע שהמצבת היא כל כך גבוהה, זה יוצר איזושהי בעיה, כאשר לא יודעים את הנתונים האמיתיים.

אוהד שגב: נכון.

אוהד שגב: זו גם תקלה מצד העירייה.

אוהד שגב: זה נכון מה שהוא אומר.

אוהד שגב: שיש שם דברים שהעירייה לא מחקה.

אוהד שגב: הוא כל הזמן רשם את זה כאילו עוד אפשר ללכת לקריית הפלדה להביא את הכסף.

אוהד שגב: אין ממי.

אוהד שגב: אין שם אף אחד.

רן אייזנברג: כן.

רן אייזנברג: לגבי תוכנית ההבראה והצעדים.

רן אייזנברג: מרבית הצעדים זו יוזמה של הרשות.

רן אייזנברג: יוזמה של הרשות מול אותו בודק תוכנית הבראה של משרד הפנים, כאשר הרשות אומרת מה היא יכולה לעשות והמשרד מסכים או מציע יותר או פחות.

רן אייזנברג: ולכן חלק מהצעדים – גם צמצום משרות – אני לא יודע, אני לא בקיא בפרטים של התוכנית, בטח לא עובדי הרווחה, אבל חלק, כמו שאמר ראש העירייה, חלק גדול, זו היוזמה שלהם לפטר את מצבת העובדים הגבוהה של העירייה.

אוהד שגב: כי אין ברירה.

שמעון לנקרי: הוא צודק.

שמעון לנקרי: מה שנכון, נכון.

שמעון לנקרי: זו הייתה יוזמה שלנו.

שמעון לנקרי: לא חיכינו לאף אחד.

אוהד שגב: בעניין הרווחה, אבל – צריך לחדד.

אוהד שגב: כשאתה נדרש לעשות קיצוץ של כוח אדם, אתה לא יכול רק – איך אומרים – להשאיר את העיר בלי מחלקת כבישים בכלל.

אוהד שגב: אתה נאלץ גם לפגוע ברווחה, שזה רגיש מאד, אבל אין ברירה.

אוהד שגב: עובד הוא עובד בסופו של דבר.

אוהד שגב: אז אתה מקצץ מכל המחלקות.

רן אייזנברג: תוכנית ההבראה, כמו שנקבע בהחלטת ממשלה, יכולה להתפרס עד שלוש שנים.

רן אייזנברג: עד 2004 או עד 2006.

רן אייזנברג: לא הרבה רשויות התפרסו עד 2006.

רן אייזנברג: זו גם הסכמה של המשרד, שכן הסכמנו לפרוש את זה לשלוש שנים על מנת להקל על העירייה בתוכנית ההבראה, ולהגיע לאיזון בסופו של דבר.

שוש אזולאי: מה הגירעון?

שוש אזולאי: יש איזון או גירעון מאושר בסוף 2006?

קריאות: איזון.

שוש אזולאי: ב-2006 מגיעים לאיזון ואין שום גירעון מאושר?

שמעון לנקרי: לא, גירעון מאושר יש, אבל איזון תקציבי.

רן אייזנברג: ב-2004-2005 יש גירעון מאושר, שאת חלקו הגדול מכסה משרד הפנים במסגרת המענק שהוא מעניק.

רן אייזנברג: במסגרת הכללים הרגילים בדרך כלל נקבע שהחלוקה היא שוויונית.

רן אייזנברג: אחרי שמנכים חוב מתגלגל ואת הפיגורים, מחלקים בדרך כלל 50% מענק - - - 50% הלוואה.

רן אייזנברג: פה הפרופורציה היא בערך שני שליש/שליש.

רן אייזנברג: אם לוקחים את המענק שמתקבל בתחילת השנה, זה 31 מיליון, וההלוואות הן עוד 15,יש 45 מיליון שקל מענק בסופו של דבר.

רן אייזנברג: הפרופורציה היא קצת שונה, אבל הלכו פה לטובת עיריית עכו.

שוש אזולאי: כמה בסך הכל, כשאתה מדבר פה על מענקים – זה לא כולל את מענקי האיזון?

רן אייזנברג: בלי מענק איזון.

רן אייזנברג: מענק כיסוי גירעון הוא 31 מיליון, כאשר יש עוד 7 מיליון שקל בנוסף, שניתנו לטובת פיצויי פיטורים, והלוואות עוד 15 מיליון.

שמעון לנקרי: רגע, כמה יוצא בסך הכל בלי ההלוואה?

אוהד שגב: 38 מיליון.

שמעון לנקרי: עם השבעה מיליון שקל הלוואה?

אוהד שגב: עם השבעה.

שמעון לנקרי: אגב, בדקת את זה שפתחתם לנו במחשב שלכם 38 מיליון?

שמעון לנקרי: בדקת את זה?

שמעון לנקרי: כדי שלא נתווכח על זה.

רן אייזנברג: לא, יש לי סיכום חתום.

רן אייזנברג: חתמת לי, יש לי את זה ביד.

שמעון לנקרי: אנחנו יודעים על זה, אבל שם אצלכם, הפקידים, לא יודעים.

שמעון לנקרי: התחילה לשאול אותי מה וכמה.

שמעון לנקרי: היא חשבה שזה 29 מיליון וכולי.

רן אייזנברג: זה בחשבות של המשרד.

שמעון לנקרי: אוקי.

שמעון לנקרי: אז תעדכן את זה שם, כי הם לא ידעו לספור את המיליונים.

שוש אזולאי: תגיד לי רן, מה יקרה, אם בשנת התקציב הבאה, 2005 – אתה יודע שזה יכול לקרות – - -

רן אייזנברג: סביר להניח שזה יקרה, גם.

שוש אזולאי: אתה יודע מה אני רוצה להגיד לך.

שוש אזולאי: ב-2005 הממשלה דורשת קיצוץ של 5% "פלט" לכל הרשויות המקומיות או למשרד הפנים בכלל, אתה כבר נכנס ל-5% בלי שתרצה.

שמעון לנקרי: אבל אלה שנכנסו לתוכניות הבראה, אי אפשר לדרוש מהם עוד קיצוץ.

שמעון לנקרי: זהו.

שוש אזולאי: לא יעזור לך.

שוש אזולאי: לא יעזור לך.

שוש אזולאי: רן מגרד את הראש.

שוש אזולאי: הוא יודע למה אני מתכוון.

שוש אזולאי: עברנו את זה.

שוש אזולאי: משרד הפנים, בשנת התקציב הבאה, מודיע על קיצוץ של 5% לכל הרשויות המקומיות.

שוש אזולאי: מה אתה עושה?

שוש אזולאי: לא יעזור לך, נו.

שוש אזולאי: ואת זה הם לא לוקחים בחשבון.

שוש אזולאי: אין שום מקדם ביטחון לעניין הזה בכל תוכניות ההבראה.

שוש אזולאי: ואני חושב שאתם חוטאים למטרה – לאו דווקא, כרגע, לגבי עכו.

שוש אזולאי: אתם חייבים לקחת מקדם ביטחון לשנים הבאות לכל הרשויות המקומיות שנכנסו לתוכנית הבראה.

שוש אזולאי: אחרת, מראש אתה מכניס אותם בשנה הבאה לגירעון בלי שהם ירצו בכך.

שוש אזולאי: גם ראש עיר שיהיה מאה אחוז בסדר, ברגע שיש קיצוץ, הוא לא יכול לעמוד בזה.

רן אייזנברג: אין לי מה להגיד.

שוש אזולאי: אני אומר לך: זה חומר למחשבה שאתם צריכים לחשוב עליו במשרד.

שוש אזולאי: מקדם הביטחון.

שוש אזולאי: מקדם ביטחון לעתיד, אם יהיה קיצוץ.

רן אייזנברג: אני רק יכול להגיד שהשר, בדיוני התקציב, פנה וביקש תוספת תקציב.

רן אייזנברג: כלומר, הוא מודע לתוכניות ההבראה, הוא הזכיר - - -

שוש אזולאי: גם לקח לו חצי שנה, אבל לא חשוב.

שוש אזולאי: זה לא נוגע לך.

רן אייזנברג: אז אני לא יכול להתנבא עכשיו אם יהיה קיצוץ או לא יהיה קיצוץ במענק האיזון, אבל אם יהיה קיצוץ יכולה להיווצר בעיה כלשהי לכל הרשויות המקומיות – לא לעכו בלבד – ואנחנו נשתדל שזה לא יפגע.

רן אייזנברג: אני לא יודע, אם יהיה קיצוץ, אם הוא יושת על עכו או לא יושת על עכו.

רן אייזנברג: יכול להיות שלא יהיה.

שוש אזולאי: תראה, אחד הדברים שאותי מטרידים כאן, ואני אומר לך: זה בולט מאד, ואני לא יודע איך אפשר לתקן את זה – אני מעריך, ככה, בצורה גסה אני אומר את זה: יהיה קשה מאד לעמוד בהתחייבות של הארנונה.

שוש אזולאי: הם לא מסוגלים לעמוד בסדר גודל כזה בתוך שנתיים וחצי.

שוש אזולאי: לא יהיו מסוגלים.

שוש אזולאי: אני חושב שפה צריכה להיות פנייה של הוועדה למשרד הפנים לבדוק את נושא חישוב הארנונה בתוכנית ההבראה.

שוש אזולאי: להערכתי – ולא ראש העיר אומר את זה, אני אומר את זה – הרשות המקומית לא תהיה מסוגלת לעמוד בזה, בהתחשב במצב הסוציו-אקונומי של העיר, בהתחשב בכך שמפעלים ועסקים ברשות המקומית נסגרים, והם בעצם הפוטנציאל הגדול לשלם את הארנונה.

שוש אזולאי: התושבים לא משלמים ארנונה.

רן אייזנברג: לא.

רן אייזנברג: צריך למחוק חובות מול המפעלים.

רן אייזנברג: וכמו שאמר מנכ"ל העירייה, במדיה ויימחקו חובות, אפשר יהיה לבוא ולהגיד: אז זה היה 150, היום זה עומד על שישים.

רן אייזנברג: עשרה מתוך 150 זה מעט, עשרה מתוך שישים זה כבר הרבה מאד.

רן אייזנברג: זה גם משהו שהרשות צריכה לעשות.

שמעון לנקרי: אוקי.

שמעון לנקרי: נעשה את זה.

שוש אזולאי: תודה.

שוש אזולאי: אני מסכם את הדיון.

אוהד שגב: עוד הערה אחת.

אוהד שגב: אני חושב שצריך גם לפנות אפרופו – החלוקה של הכספים היא תמיד מותנית איזושהי בדיקה מצד משרד הפנים.

אוהד שגב: הם מחלקים את זה בערך כל שני רבעונים, שאז תתבצע בדיקה אם העירייה עומדת בתוכנית, ואם כן, אז יועברו שלושה או ארבעה מיליון.

אוהד שגב: אנחנו יודעים מהניסיון, שגם כשמשרד הפנים באמת רוצה, ידיו קצרות מלהושיע, בגלל ריבוי הרשויות שהוא מתעסק אתן, תוכניות הבראה, וכולי.

אוהד שגב: ואז, בסופו של דבר, מה שקורה זה שאתה לפעמים מגיע למצב שבו אתה אמור לקבל את הכסף בסוף רבעון שני, שזה, נניח, סוף יוני, ובגלל פרוצדורות, בעיות, תקלות ענייניות, אתה מגיע לסוף ספטמבר.

שוש אזולאי: אוהד, בעניין הזה אני יכול להגיד לך: יש רואה חשבון שמלווה את הרשות המקומית מטעם משרד הפנים – נדמה לי שזה מוטי מרדכי?

קריאות: - -

שוש אזולאי: לא.

שוש אזולאי: מוטי מרדכי הוא הבר-סמכא מטעם משרד הפנים לבדוק את תוכנית ההבראה.

שוש אזולאי: ואני מכיר את מוטי מרדכי, הוא בחור חרוץ.

שוש אזולאי: מבחינת משרד הפנים הוא האסמכתא.

שוש אזולאי: הוא האיש שאמור לתת את האוקי.

שמעון לנקרי: מה שאוהד אומר, זה שברגע שהייתה הסכמה להעביר את הכסף, עד שהכסף עובר, אנחנו עוברים ויה-דלורוזה.

שוש אזולאי: ברגע שהעברת את המאזן שלך ואישרו אותו, אין בעיה של משרד האוצר, שלא העביר את התקציב מכל מיני סיבות של ועדת הכספים.

שוש אזולאי: קח דוגמא, עכשיו, כרגע, אנחנו בבעיה.

שוש אזולאי: ועדת הכספים לא מתכנסת, לא מאשרת העברות, כסנקציה נגד הממשלה על כך שהרשויות המקומיות לא מקבלות את שכרן.

שוש אזולאי: אז זו דוגמה של עיכוב שיכול להיות, אבל אז אין שליטה לאף אחד על העניין הזה.

שוש אזולאי: אני מאמין שאם אתם עומדים בדו"חות שלכם, אם הדו"חות הכספיים שלכם מגיעים בזמן, לא צריכה להיות בעיה.

שוש אזולאי: אם יש בעיה, אז היא בעיה של כולנו, לא רק שלכם.

שוש אזולאי: לסיכום הדיון – הוועדה פונה למשרד ראש הממשלה, בעיקר, ודורשת לדעת מה הם הדברים, או מה הם המענקים המיוחדים לעיר עכו, במסגרת הטיפול הנקודתי שהובטח על ידי ראש הממשלה בתקופת הבחירות ולאחריה.

שוש אזולאי: הוועדה פונה למנכ"ל משרד ראש הממשלה לבדוק את העניין הזה, ולהחזיר תשובה לוועדה – בלי כל קשר, אנחנו ניזום פגישה אתו – הוועדה פונה למשרד הפנים לבדוק בשנית את כל ההתחייבות של הרשות המקומית בתוכנית ההבראה.

שוש אזולאי: להערכתנו, למרות שראש העיר התחייב על כך, נראה שהרשות המקומית לא תוכל לעמוד במעמסה הגדולה של תשלום הארנונה, שזהו בעצם סדר גודל של 25 מיליון שקל בתוך שנתיים וחצי.

שוש אזולאי: והפנייה שלנו היא למשרד הפנים לשנות – לבדוק את האפשרות לשנות - בתוך תוכנית ההבראה, את נושא הארנונה.

שוש אזולאי: את שאר הדברים אני מציע שנעשה מול משרד ראש הממשלה, בנושא של מערכת החינוך ומערכת הרווחה.

שוש אזולאי: תודה רבה, הישיבה נעולה.