ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 232, 2004-06-22 11:00

דוד אזולאי: רבותי, אני פותח את ישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

דוד אזולאי: על סדר-היום הפרסום על התעללות בפלסטינים בכלא שאטה, בעקבות יוזמה של חבר הכנסת עסאם מח'ול.

דוד אזולאי: נשיאות הכנסת אישרה את זה כדיון מהיר בוועדת הפנים.

דוד אזולאי: אני מתנצל בשם היושב-ראש, שנבצר ממנו להשתתף בדיון הזה.

דוד אזולאי: הוא ביקש ממני למלא את מקומו, ואני אשתדל לעשות זאת.

דוד אזולאי: הדיון הזה היה אמור להיות דיון משולב עם הצעתו של חבר הכנסת מגלי והבה, שטען שיש הסתה כלפי הסוהרים הדרוזים.

דוד אזולאי: מאוד ראוי היה שהדיון הזה יהיה ביחד, אבל היושב-ראש החליט לדון בנפרד בשני הנושאים האלה, ומובן שאנחנו מכבדים את בקשתו של היושב-ראש.

דוד אזולאי: אשר על כן, הדיון היום יתקיים אך ורק על הצעתו של חבר הכנסת עסאם מח'ול, בנושא הפרסומים בעיתון כול אלערב, בכתבה שהתפרסמה בתאריך 11 ביוני 2004, על-ידי אליאס כארם.

דוד אזולאי: הכתב שהכין את הכתבה הזאת נמצא אתנו.

מגלי והבה: חבל שמתייחסים רק לכתבה אחת.

עסאם מח'ול: אני מציע לא להתייחס לשום כתבה רגע.

דוד אזולאי: אני אאפשר לכל אחד להגיד את דבריו, למען הסדר הטוב, על מנת שגם האחרים שנמצאים כאן יוכלו להביע את דעתם.

דוד אזולאי: יש פה כתבה, אני לא יודע מי קרא אותה.

דוד אזולאי: היא כתבה מאוד מאוד קשה.

עסאם מח'ול: אתה לא תדבר על זה עכשיו.

דוד אזולאי: אני אומר עכשיו דברי פתיחה.

ואסל טאהא: זה דיון אחר.

דוד אזולאי: אני מדבר על ההצעה של חבר הכנסת עסאם מח'ול.

מגלי והבה: אולי תחליף אותו?

עסאם מח'ול: נשמע את ההצעות שלך אחר כך.

מגלי והבה: כבר שמענו את ההצעות שלך עד עכשיו בכנסת, כבר 20 שנה.

עסאם מח'ול: לא שמעת, זאת הבעיה שלך.

דוד אזולאי: חברי חברי הכנסת, תתנו לדיון להתנהל, אם אנחנו רוצים למצות את הדיון.

דוד אזולאי: אם אנחנו רוצים להתנגח, בבקשה, אני אאפשר לכם, אבל אני בטוח שזאת לא המטרה.

דוד אזולאי: הכתבה, אם היא נכונה, היא כתבה מאוד-מאוד קשה.

דוד אזולאי: אני מתפלא על דבר אחד.

דוד אזולאי: חיפשתי כאן את התגובה לכתבה, בגוף הכתבה לא מצאתי, וכנראה שהיתה אחר כך תגובה נפרדת של דובר שירות בתי הסוהר.

דוד אזולאי: אני אבקש מיוזם הדיון, חבר הכנסת עסאם מח'ול, להציג את הנושא.

עסאם מח'ול: קודם כול, אני רוצה להודות ליושב-ראש, ואני מבקש שנתייחס לנושא הזה בחומרה.

עסאם מח'ול: יש מקורות רבים ויש אינפורמציה מזעזעת, שאסור לעבור עליה כהרף עין.

עסאם מח'ול: אני רוצה לבקש לא להתייחס בדיון הזה לשום כתבה, אלא אם כן מישהו רוצה אינפורמציה מכתבה זו או אחרת.

עסאם מח'ול: הבעיה שעומדת על השולחן היום היא סדר ונוהל והתנהלות מאיימת, מאיימת על זכויות האדם, מאיימת על החוק, מאיימת על הדמוקרטיה בבתי הכלא, על זכויות האסירים בבתי הכלא בישראל.

עסאם מח'ול: זאת השאלה.

עסאם מח'ול: לא סמכתי רק על הכתבות, גם קיבלתי מכתבים מאסירים.

מגלי והבה: האם אתה מוכן להציג מכתב אחד עם שם של אסיר?

עסאם מח'ול: אני מבקש שלא תפריע לי.

טלב אלסאנע: יש.

טלב אלסאנע: תוכל לקבל אם אתה רוצה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת והבה.

טלב אלסאנע: הוא לא בחקירה.

מגלי והבה: שאלתי שאלה.

עסאם מח'ול: אפשר, אין בעיה להעביר את זה.

דוד אזולאי: שאלת שאלה, קיבלת תשובה – יש.

עסאם מח'ול: כדי שיהיה ברור, אתמול ביליתי את כל היום כמעט בכלא גלבוע במפגשים עם אסירים.

דוד אזולאי: כשאתה אומר "כלא גלבוע", האם הכוונה לכלא שאטה?

עסאם מח'ול: כלא גלבוע צמוד לשאטה.

מיכאל חלפון: לא, זה בית סוהר נפרד משאטה, עם ניהול עצמי ומנהל אחר.

עסאם מח'ול: זה ממוקם באותו מקום, צמוד אליו, והאסירים שביקשנו לפגוש מכלא שאטה, חלקם הועברו לכלא גלבוע, ופגשתי אותם בגלבוע.

מיכאל חלפון: זה גם לא מדויק.

דוד אזולאי: אדוני, יש לי בקשה אליך.

דוד אזולאי: אני מבטיח לך שנאפשר לך לדבר, וחשוב מאוד שתגיד את הדברים, אבל יש סדר בדיון.

עסאם מח'ול: אדוני, לידיעתך, ביום ראשון שעבר הייתי בכלא שאטה, ולא ניכנס לזה, זה ממש לא לעניין.

עסאם מח'ול: המערכה היא להפוך את כלא שאטה וכלא הגלבוע לחלק מבתי הכלא בישראל, אפילוו להחזיר אותם לסטנדרטים של בתי כלא בישראל.

עסאם מח'ול: אני מדבר על בית כלא, שהיומרה של השב"ס והיומרה של הסוהרים וההתרשמות של האסירים שהוא מתיימר להיות בית כלא שונה, ולמעשה הוא בית כלא שאיננו מתחשב בזכויות האסירים, בית כלא שמתייחס אל האסירים כאל אנשים שאמורים להיות בענישה מתמשכת, כל יום וכל שעה; בית כלא שמתיימר לחנך מחדש את האסירים שמגיעים מבתי כלא אחרים, והוא מתייחס אליהם כאל אסירים שבאים מבתי כלא מפנקים.

עסאם מח'ול: יש אווירה של התעמרות, יש אמירה מראש שמי שנכנס לבתי הכלא האלה צריך לדעת שהוא מגיע לכלא שאטה ולכלא גלבוע, שהתנאים שונים, ומי שמחפש הטבות, שיחפש אותן במקום אחר.

עסאם מח'ול: בבתי הכלא האלה ילמד לא לבקש הטבות.

עסאם מח'ול: כדי לא להגיד רק הצהרות בעניין הזה, יש הרגשה אצל האסירים שבית הכלא הזה הוא בית כלא של אימה, של ניסיון להפחיד, לשבור את האסירים, להשפיל אותם ולהתעמר בהם.

עסאם מח'ול: אני אביא דוגמאות.

עסאם מח'ול: קודם כול, מדובר בעונשים שלא מקובלים במקומות אחרים.

עסאם מח'ול: אסיר ששר בקול רם בתא שלו, הוא גם יכול להיכנס לצינוק לכמה ימים, הוא גם יוכה וגם יוטל עליו קנס, כאשר ההגיון של הקנסות הוא, שאם אתה פוגע ברכוש של בית הכלא, אז מטילים עליך קנס.

עסאם מח'ול: כאן מדובר בעונש ללא פרופורציה, עונש לא רלוונטי.

עסאם מח'ול: גם אם אתה שר, גם אם אתה מתגלח במספר מכונה 1 והיית אמור להתגלח במספר 2, יטילו עליך קנסות גבוהים.

עסאם מח'ול: ספרתי היום - ואני אמסור ליושב-ראש דוח על כלא שאטה ועל הקנסות האלה - במהלך השנה האחרונה הוטלו קנסות בכ-60,000 שקלים על האסירים.

עסאם מח'ול: החיפושים בחדרים, שהם דבר מקובל בבתי כלא, מקובל גם על האסירים, אבל אם יש חיפושים בבתי כלא שלוש פעמים ביום, כאן יש ארבע פעמים, ועוד סוגי חיפוש למיניהם, חיפוש סמל וכן הלאה, כאשר התוצאה של זה היא טרטור מתמשך, כמעט כל היום.

עסאם מח'ול: נכנסים, הופכים את החדר, והאסיר אמור להתעסק כל היום בהחזרת המצב למקומו.

עסאם מח'ול: כל זה מתגמד לעומת התנהגויות אחרות.

עסאם מח'ול: זה מתגמד לעומת ההתעללות, ההתעמרות.

עסאם מח'ול: יש לי שמות ויש לי תאריכים, אם מישהו רוצה יותר פרטים.

עסאם מח'ול: כאשר לוקחים שישה אסירים מהתאים שלהם לצינוק מכיוון שהם לא עמדו פעם נוספת, כשספרו אותם פעם נוספת באותה ספירה, מול השישה האלה עומדים שני טורים של סוהרים, כ-50 סוהרים, והאסירים עוברים בין שתי השורות, וכל סוהר מכה בהם עד שהם מגיעים לצינוק.

עסאם מח'ול: איפה זה נשמע?

עסאם מח'ול: מה הסיפור הזה?

עסאם מח'ול: מי שמכם.

עסאם מח'ול: יושבים האנשים האלה בכלא, במובן הזה שעוצרים או מגבילים את חופש התנועה שלהם, אבל האם מענישים אותם בצורה הזאת?

עסאם מח'ול: מעבר לזה, הדבר המרכזי, הבסיסי, שמאמץ הכלא הזה, הוא ההשפלה, הוא הניסיון לשבור את האסירים מורלית.

עסאם מח'ול: משתמשים בעניין הזה של חיפוש על הגוף, חיפוש בעירום.

עסאם מח'ול: כאן לא מדובר בזה שאתה לוקח מישהו הצידה, ואתה בודק אותו, ופעם אחת אתה צריך לבדוק אותו גם בעירום, אלא זו אמירה שאתה צריך להיות עירום, להתפשט גם מהתחתונים, גם להעביר על הגוף שלך את המגנומטר ולהכות בך באברי המין.

עסאם מח'ול: אני מבין שלא צריך לגם ?

עסאם מח'ול: בגוף עצמו, זה צריך לעבור במרחק מסוים מהגוף, אבל כאן בכוונה עושים את זה.

עסאם מח'ול: מתאספים הסוהרים, תוך צילום העניין הזה בטלוויזיה, ומכריחים כל אסיר שיוצא, אפילו לבדיקת רופא, כאשר הסוהר צמוד אליו כל רגע, גם כשהוא מדבר עם הרופא שלו או עם האחות, ומחזירים אותו לתא.

עסאם מח'ול: וכשהוא חוזר מהקליניקה לתא, הוא עובר חיפוש כזה.

עסאם מח'ול: הם צוחקים עליהם, הם מכריחים אותו, כשהוא עירום, לרדת ולעלות.

עסאם מח'ול: אחד האסירים, מכפר טמון בנפת ג'נין, שאלו אותו מה הגובה שלו, הוא לא ענה, אז אמרו לו שהוא חייב עכשיו לשכב עירום על הרצפה, ואז מדדו אותו לפי הבלטות ודרכו עליו.

עסאם מח'ול: אני חושב שהניסיון הזה להתעסק עם הסיפור של הפשטה- - -

מיכאל חלפון: האם אתה מדבר על שירות בתי הסוהר?

עסאם מח'ול: כן, אני מדבר על עדויות.

מיכאל חלפון: חשבתי לרגע שאתה מדבר על מקום אחר.

אחמד טיבי: קודם תיתן לו לסיים, ואחר כך תגיב.

דוד אזולאי: מיכאל חלפון, אולי זו פעם ראשונה שאתה פה.

דוד אזולאי: אני מציע לך, גם אם הדברים קשים, ויכול להיות שהם קשים, ואני קורא פה נתונים מאוד קשים, ואם זה נכון, זו סיבה לדיון וסיבה להסקת מסקנות.

דוד אזולאי: הצעתי אליך שתרשום- - -

סאלח חסן חוסיין: יש עדויות חיות.

דוד אזולאי: אדוני, אני מבקש לא להתערב בדיון.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך, מיכאל חלפון, תתאזר בסבלנות, תרשום לך את הדברים.

דוד אזולאי: אני מבטיח לך שאני אאפשר לך לענות על הכול, ואני לא אתן שמישהו יפריע לך.

דוד אזולאי: אתה נציג השב"ס כאן, ואני אאפשר לך להשמיע את הדברים.

דוד אזולאי: יש כאן סדר.

דוד אזולאי: אני מבקש מחבר הכנסת מח'ול לסכם את הדברים.

עסאם מח'ול: חד משמעית אני חושף לאור את מה שהאסירים מספרים שקורה להם בצינוק ובפינות החשוכות בבתי הכלא.

עסאם מח'ול: אני מעביר את העדות שלהם.

עסאם מח'ול: לא במקרה באתי וקבעתי את המטרה להביא את הכלא הזה לסטנדרטים של בתי כלא מקצועיים בישראל.

עסאם מח'ול: אם אתם לא יודעים שדברים כאלה קורים, זו ההזדמנות שלכם.

עסאם מח'ול: זו ההזדמנות של כולנו.

עסאם מח'ול: אני לא חושב שאתם לא יודעים, זאת ההערכה שלי.

עסאם מח'ול: אני חושב שבית הכלא הזה, כמו בתי כלא אחרים, שבהם השתמשו האמריקנים, הם נשארים.

מגלי והבה: מה הקשר?

עסאם מח'ול: תן לי לסיים.

עסאם מח'ול: עכשיו אתה תשתוק.

מגלי והבה: אתה משמיץ כל הזמן, לא היית שם לפי העובדות.

עסאם מח'ול: לא שמעת, הייתי שם.

מגלי והבה: לא היית באגפים האלה.

מגלי והבה: אם היית, היית מדבר אחרת.

דקה סנאא: אתה היית שם?

מגלי והבה: הייתי שם, ודאי שהייתי שם.

ואסל טאהא: גם אנחנו היינו שם, אנחנו ראינו, לא רק לך יש עיניים.

עסאם מח'ול: אתה מתנהג כאילו על ראש הגנב בוער הכובע.

עסאם מח'ול: תירגע.

מגלי והבה: אתה הגנב ואתה הכובע.

עסאם מח'ול: אתה רוצה לפוצץ את הדיון.

מגלי והבה: אתה הגנב ואתה הכובע.

מגלי והבה: תתנצל.

מגלי והבה: תחזור בך.

עסאם מח'ול: יש לך אינטרס- - -

מגלי והבה: אתה יודע למה אתה גורם.

עסאם מח'ול: יש לך אינטרס לפוצץ את הדיון.

מגלי והבה: אל תביא לפה עובדות לא נכונות.

מגלי והבה: אל תשרת אינטרסים.

דוד אזולאי: חבר הכנסת עסאם מח'ול, אני מבקש ממך.

טלב אלסאנע: הנושא הזה מאוד קשה.

מגלי והבה: אני חושב שיש פה אנשים מנסים לנצל את המצב.

דוד אזולאי: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

ואסל טאהא: אתה מגן על מדיניות כזאת.

טלב אלסאנע: אל תתנו לו לקלקל את הדיון.

דוד אזולאי: חברי הכנסת, או שאתם רוצים לפתור את הבעיה או שאתם רוצים להתנגח.

דוד אזולאי: אני מבקש שתפסיקו עם זה.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך, חבר הכנסת עסאם מח'ול, לא לכנות חברי כנסת בביטוי פוגע.

עסאם מח'ול: לא כיניתי אף אחד.

דוד אזולאי: אמרת: על ראש הגנב בוער הכובע, והוא לקח את זה באופן אישי.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך שתחזור בך.

עסאם מח'ול: שלא ייפגע.

מגלי והבה: תחזור בך.

מגלי והבה: אני לא אתן לדיון להמשיך.

עסאם מח'ול: האדם הזה בא לפוצץ את הדיון, ויש לו אינטרס.

מגלי והבה: אין לי שום אינטרס.

עסאם מח'ול: הוא עושה את זה בצורה זולה, ואני מציע שהוא יפסיק.

מגלי והבה: היום תצא האמת לאור.

דוד אזולאי: חבר הכנסת עסאם מח'ול, אמרת אמירה פוגעת בחבר.

דוד אזולאי: אני מבקש שתחזור בך.

עסאם מח'ול: לא אמרתי שום אמירה פוגעת, ואני לא חוזר בי משום מילה שאמרתי.

דוד אזולאי: אם הוא לא רוצה לחזור בו, אני מציע לך, חבר הכנסת מגלי והבה, להגיש תלונה לוועדת האתיקה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני ארשה לעצמי גם לכנות אותו בביטויים יותר קשים.

מגלי והבה: זה הכול.

דוד אזולאי: אני מקווה שלא תעשה את זה, כי זה לא יכבד אותך.

דוד אזולאי: זה הכול.

עסאם מח'ול: ברשות היושב-ראש, אני רוצה לסכם את הצגת הדברים שלי.

קריאות: - - -

מגלי והבה: לא קראת את הכתבה.

אחמד טיבי: מה זה קשור לעסאם מח'ול?

מגלי והבה: הוא גורם לזה, הוא זה שמסית נגדנו.

מגלי והבה: הוא זה שמסית כל היום.

טלב אלסאנע: תעזבו אותו, מה אתם רוצים ממנו?

טלב אלסאנע: הוא בא לפוצץ.

מגלי והבה: עסאם מח'ול, כל היום אתה מסית.

דוד אזולאי: עסאם מח'ול, אני מבקש ממך לסיים.

עסאם מח'ול: אני יודע שאני מעלה כאן טענות קשות, אני מתאר מציאות איומה, מציאות של אימה, ואני אומר שיש מקום, אף אחד לא צריך לקבל את כל מה שאני אומר כעובדות, אני תובע ועדת חקירה ואני תובע ביקור של ועדת הפנים של הכנסת בבית הסוהר, בליווי תקשורת, ותוך כדי כך, שבית הכלא יאפשר לפגוש את האסירים שאנחנו חושבים שהם היו קורבנות ולראיין אותם.

עסאם מח'ול: ברור שכך אפשר להוציא את האמת לאור, ואני לא מפחד מהאמת הזאת.

עסאם מח'ול: מי שמפחד, שיתנגד לזה.

עסאם מח'ול: בשבילי מי שאחראי לתוצאות, למה שתגלה החקירה הזאת, מי שאחראי על מה שקורה בכלא גלבוע ובכלא שאטה, זה המשרד לביטחון פנים, זה השר לביטחון פנים, זה הרמספלד הישראלי, ולא אותו חייל שיושב באבו-גרייב ומבצע את העינויים שם.

עסאם מח'ול: זה חד וחלק.

עסאם מח'ול: אף אחד לא יספסר בעניין הזה, ולא ינסה לעשות מסחר בזה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: יש בידי מסמך, שהגשת לי עכשיו, של האגודה למען האסיר בישראל במג'דל כרום.

דוד אזולאי: הנתונים שיש במסמך הזה, האם אלה נושאים שנבדקו על-ידכם ומבוססים?

דקה סנאא: הם מבוססים, גם כי קיבלנו אותם מהאסירים עצמם וקיבלנו אותם ממשפחות האסירים.

דקה סנאא: אני יכולה להבטיח לך שהם מבוססים.

דוד אזולאי: תוך כדי הדיון רפרפתי בדפים, וזה אולי מאמת מה שנאמר כאן על-ידי חבר הכנסת עסאם מח'ול.

דוד אזולאי: אחד האסירים נקנס כאן ב-200 שקלים ובמניעת ביקורי חדרים בכלא, וזה היה בנובמבר 2003 על כך שהוא שר בקול רם.

דוד אזולאי: חשוב מאוד שהדברים האלה יקבלו את התגובה של שירות בתי הסוהר.

דוד אזולאי: יש כאן עוד אחד שנקנס על שירה בקול רם.

דוד אזולאי: אם זה נכון, זה נשמע לא טוב.

דוד אזולאי: אחרי ששמענו את חבר הכנסת עסאם מח'ול, אני מציע שידברו לסירוגין חבר כנסת ונציג.

דוד אזולאי: בשלב זה או אחר אני אציע לנציג השב"ס להתייחס לדברים.

דוד אזולאי: הדיון הזה חייב להסתיים בשעה 12:30.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, בנוסף לדברים שאמר חברי, חבר הכנסת מח'ול, גם על-פי המסמכים שקיבלתי, יש אישור לדברים.

טלב אלסאנע: אחת התלונות שקיבלתי היא לגבי אסיר שהיה שפוט לכמה שנים, הוא היה קטין בן 16, ואחרי שהוא הגיע לגיל 18 העבירו אותו לכלא שאטה, ואז הסוהרים העמידו אותו יחד עם קבוצת אסירים, ודרשו מהם להתערטל מהבגדים שלהם בפני סוהרת.

טלב אלסאנע: הם התנגדו, והתחילו להכות בהם.

טלב אלסאנע: לאחר מכן, אפילו הסוהרת עצמה אמרה שהיא לא רוצה שהם יורידו את הבגדים ויתפשטו בפניה, גררו אותם למרחק של מטרים, עד הצינוק, עם מכות, והכניסו אותם לכמה ימים לצינוק.

טלב אלסאנע: יש כאן התעללות והתעמרות קשה מאוד, חמורה מאוד, והאסיר חסר אונים, הוא נתון לחסדם המוחלט של הסוהרים.

טלב אלסאנע: חשיבות הדיון היא להפנות זרקורים למה שקורה במרתפים, בחדרים הנעולים האלה, כדי לדעת מה גורלם של האסירים.

טלב אלסאנע: יש לציין שמאסיר שוללים את החירות, אבל לא שוללים את כבודו, לא שוללים את זכויות האדם שמגיעות לו.

טלב אלסאנע: לכן, כשמנסים להשפיל אותם, לשבור את רוחם, אחרי שהם כבר היו בחקירה ונשפטו – לא מדברים על אנשים שעוברים את ההתעללות הזאת בחקירה, וגם בתקופת המעצר והחקירה הם עוברים כמה מדורי גיהנום – והם בגדר אסירים בתוך הכלא.

טלב אלסאנע: גם שם ממשיכים את ההתעללות ואת ההתעמרות בהם.

טלב אלסאנע: החשש הגדול הוא שיש נורמות כאלה.

טלב אלסאנע: זה לא מקרה בודד אחד, ואלה לא דברים שצצו לאחרונה.

טלב אלסאנע: יש כאלה שאומרים שהאמריקנים למדו את השיטות האלה מהישראלים, והם מאמצים אותם ומיישמים אותם, לכן חשוב מאוד לבחון את הדברים.

דוד אזולאי: טלב אלסאנא, אני לא מקבל את זה.

טלב אלסאנע: יש טענות כאלה, אני לא יכול לחתום שהן נכונות, וזו ההזדמנות להפריך את הדברים.

דוד אזולאי: כולנו ראינו מה שקרה בעירק, ואנחנו רחוקים מאוד-מאוד מזה.

טלב אלסאנע: אני מקווה.

מגלי והבה: הוא לא היה בכלא הסורי, אולי אז הוא היה יודע בדיוק מה קורה.

טלב אלסאנע: אתה רוצה ללכת לכלא הסורי?

טלב אלסאנע: תתנדב, תלך, תספר לנו מה קורה שם.

מגלי והבה: תגיד אתה מה המצב כאן, אל תנסה לעשות השוואות.

טלב אלסאנע: הייתי בביקור בכמה בתי כלא במסגרת הוועדה.

טלב אלסאנע: יש בתי סוהר, כמו תל-מונד, ברמה וסטנדרטים בין-לאומיים.

טלב אלסאנע: אבל כשיש לנו טענות כאלה ותלונות, אסור להתעלם מהן ואסור לטאטא את הדברים מתחת לשטיח ואסור שנגיד שלא ידענו.

ואסל טאהא: אסור להשוות.

מגלי והבה: הוא השווה, לא אני השוויתי.

ואסל טאהא: אני אזרח פה, ואני רוצה את הזכות שלי כאן.

דוד אזולאי: חבר הכנסת ואסל טאהא, התנצחויות אחר כך.

טלב אלסאנע: יש כאלה שרוצים לטאטא את העניין על-ידי שהם שולחים אותנו לכמה מקומות אחרים, שהמצב שם יותר גרוע.

טלב אלסאנע: זה לא הפתרון, הפתרון הוא לבחון את הדברים.

טלב אלסאנע: לכן הדרישה של הקמת ועדת חקירה מוצדקת.

טלב אלסאנע: פניתי לשר לביטחון פנים לבדוק את הדברים.

טלב אלסאנע: יכול להיות שהטענות נכונות, ואז צריך לטפל בהן.

טלב אלסאנע: יכול להיות שהן לא נכונות, אז להפריך אותן.

טלב אלסאנע: אבל אי-אפשר להגיד שהדברים האלה לא קיימים.

טלב אלסאנע: הגישה של חבר הכנסת מגלי והבה כאילו הוא- - -

מגלי והבה: איך אתה יודע מה הגישה שלי?

מגלי והבה: האם שמעת אותי?

מגלי והבה: זו חוצפה.

טלב אלסאנע: אתה חוצפן, ותשמע אותי.

טלב אלסאנע: אני אגיד לך מה הגישה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת טלב אלסאנא, איך אתה יודע מה הגישה שלו?

טלב אלסאנע: הוא לא נתן לי להשלים את המשפט, אני רוצה להתייחס.

טלב אלסאנע: אני רוצה להסביר מה הגישה.

טלב אלסאנע: הגישה שלו, מאז שעסאם התחיל לדבר, במקום לשמוע את הטענות ולבחון אותן, שזה מה שאנחנו מציעים, הוא בא כאילו שהוא צד שני.

טלב אלסאנע: הוא לא צד שני.

טלב אלסאנע: אנחנו לא רואים באף אחד כאן מבין חברי הוועדה צד שני.

טלב אלסאנע: יש תלונות שכולנו רוצים לבדוק ולבחון, ויש כאן נציבות שירות בתי הסוהר, שאחראית על מה שמתרחש בין כותלי בתי הסוהר.

טלב אלסאנע: אין כאן אשמה של אסיר או סוהר, אם הסוהר דרוזי או בדואי או יהודי, סוהר הוא סוהר, מתייחסים אליו כפי שהוא, לא על-פי המוצא שלו.

טלב אלסאנע: אם הוא מעד, אם הוא פשע, מתייחסים אליו כאל סוהר, ללא קשר לצבע העור שלו.

טלב אלסאנע: יש אחריות מיניסטריאלית, כמו שאמר חבר הכנסת מח'ול, של קובעי המדיניות.

טלב אלסאנע: אנחנו רואים בשר לביטחון הפנים ובנציבות כאחראים, ולא מתייחסים לסוהר פלוני או אלמוני.

טלב אלסאנע: צריך להעמיד את הדברים בצורה הנכונה.

דוד אזולאי: תודה רבה לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

דוד אזולאי: כאשר קראתי את הכתבה, אחד הדברים שקפצו לי לעין, ותכף נשמע את נציג העיתון שהכין את הכתבה הזאת, המילה "דרוזי" חוזרת על עצמה כל כך הרבה פעמים.

טלב אלסאנע: אני לא מסכים לזה.

דוד אזולאי: תסבירו לי, חברי חברי הכנסת, למה צריך לכתוב "על כוח זה פיקד קצין הביטחון הדרוזי", "קצין המדור הדרוזי"?

דוד אזולאי: בכל משפט שני מופיעה המילה "דרוזי", ואני לא מקבל את זה.

דוד אזולאי: זה מקומם.

מגלי והבה: היית צריך לראות את הכותרת בעיתון.

עסאם מח'ול: אני מבקש שההתייחסות שלו תהיה לנושא שהעליתי, לא לנושא שיידון, שהעלה חבר הכנסת והבה.

אחמד טיבי: הועלו לכאן, על-ידי חבר הכנסת עסאם מח'ול, טענות ענייניות, שלא קשורות בכתבה, שיש בהן עבירה על החוק.

אחמד טיבי: לכן הכנסת הנושא של הכתבה, ומה שנטען על גורם זה או אחר, יכולה להסיט את הדיון מהטענות הענייניות.

טלב אלסאנע: נקיים על כך דיון נפרד.

מגלי והבה: היושב-ראש רצה להפריד, הכתבים לא הפרידו, אחרים לא הפרידו, עכשיו רוצים להפריד?

טלב אלסאנע: חבר הכנסת יורי שטרן פיצל את הדיון.

דוד אזולאי: רבותי חברי הכנסת, אני לא מקל ראש- - -

מגלי והבה: זה העיתון שלו (חבר הכנסת מח'ול), זו של המפלגה שלו.

עסאם מח'ול: מה יש?

מגלי והבה: אתה רוצה שאני אתחיל לקרוא?

דוד אזולאי: לא עכשיו.

טלב אלסאנע: אתה מסיט את הדיון מהנושא.

דוד אזולאי: חברי הכנסת, אנחנו מחטיאים את המטרה שלשמה התכנסנו כאן.

דוד אזולאי: מדובר פה על פגיעה בזכויות האסירים.

דוד אזולאי: אם הדבר הזה נכון, אנחנו צריכים להתייחס לזה.

דוד אזולאי: היות וחלק מהדיון הזה מתבסס על הכתבה הזאת, אני לא יכול להתעלם.

טלב אלסאנע: זה על בסיס ביקור ועל בסיס חומר שקיבלנו מאנשים.

עסאם מח'ול: הביקור שלי היה שבועיים לפני שהכתבה התפרסמה.

דוד אזולאי: אני קראתי את הכתבה הזאת, ואני לא יכול להתעלם ממנה, וגם בה מעלים טענות כנגד פגיעה בזכויות של האסירים.

דוד אזולאי: תאפשרו לכתב את זכות הדיבור.

אליאס כארם: אני לא רוצה להתייחס בכלל לעניין הדרוזים בכתבה, אולי אני אתייחס לזה בדיון הבא.

אליאס כארם: אני רוצה להסב את תשומת לבך למשהו חשוב מאוד שנזכר בכתבה.

אליאס כארם: האסירים שדיברו אתי טענו שהם צולמו בעירום, כשהם זבים דם מכל המכות שהם קיבלו.

דוד אזולאי: דיברת אתם טלפונית?

אליאס כארם: יש לי גם הקלטה של אחד האסירים לפחות.

אליאס כארם: הם טענו שהם צולמו כאשר הם הוכו, אחרי שהיו עם דם.

דוד אזולאי: על-ידי מי צולמו התמונות?

אליאס כארם: הן צולמו על-ידי שירות בתי הסוהר, והתמונות שלהם נמצאים בתיקים.

אליאס כארם: אני מבקש מאדוני היושב-ראש לבדוק את התמונות האלה.

מגלי והבה: הוא שוחט את הדרוזים- - -

טלב אלסאנע: אתה שוחט את הדרוזים.

ואסל טאהא: אתה גורם- - -

מגלי והבה: אני לא גורם לשום דבר.

מגלי והבה: כתובות פה המילים שלו.

מגלי והבה: תגיד מה כתבת.

ואסל טאהא: אתה מסית.

ואסל טאהא: אתה לא מגן הדרוזים.

מגלי והבה: אני נציג של הדרוזים.

ואסל טאהא: אתה לא נציג של הדרוזים.

מגלי והבה: אל תדבר אלי כך.

ואסל טאהא: אתה לא נציג של הדרוזים, אתה נציג של הסורים.

מגלי והבה: אל תדבר אלי.

ואסל טאהא: הוא סורי.

מגלי והבה: אז מה?

ואסל טאהא: אני פלסטיני והוא סורי, ותראו על מה הוא מדבר.

ואסל טאהא: אל תדבר כנציג הדרוזים, אתה לא נציג הדרוזים.

מגלי והבה: מי אתה בכלל?

ואסל טאהא: אתה לא נציג הדרוזים, אתה נציג הליכוד.

מגלי והבה: אתה אפס מאופס, זה הכול.

דוד אזולאי: רבותי חברי הכנסת.

מגלי והבה: אותו כתב שמדבר עכשיו הוא אנטישמי ממדרגה ראשונה.

טלב אלסאנע: הכול ייבדק.

קריאות: - - -

סאלח חסן חוסיין: הדרוזים מכירים בך בכלל?

דוד אזולאי: צא החוצה בבקשה.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך, אדוני, צא החוצה.

סאלח חסן חוסיין: אני אצא.

דוד אזולאי: חברי הכנסת, לא יעלה על הדעת שתנהלו כאן את הוועדה, כשכל אחד כאן יוצר ויכוח ומריבה.

דוד אזולאי: רבותי, אתם מחטיאים את המטרה שלשמה נתכנסנו כאן.

דוד אזולאי: אני מבקש מחבר הכנסת מגלי והבה, אל תאלץ אותי לקרוא אותך לסדר.

דוד אזולאי: אני נוהג באיפוק, אני מבין את סערת הרגשות, עם זאת, זה לא מצדיק שנתחיל לנהל כאן ויכוח.

דוד אזולאי: יש פה כתב שמציג את הדברים שלו, תאפשרו לו לסיים, ונתקדם.

דוד אזולאי: זכות הדיבור שלך תגיע עוד מעט, תוכל להגיד את הדברים גם אתה.

אליאס כארם: אדוני היושב-ראש, הייתי מצפה מנבחר ציבור- - -

דוד אזולאי: אני מבקש ממך לא להתייחס כרגע לנבחרי הציבור, תיגש לעניין.

אליאס כארם: יש כמה תמונות של אסירים שצולמו אחרי שהם קיבלו מכות.

אליאס כארם: התמונות האלה, לפי טענות האסירים, נמצאות בתיק שלהם בבתי הסוהר.

אליאס כארם: אני מבקש לפרסם אותן ולשמור אותן לפני שהן ילכו לאיבוד.

אליאס כארם: תודה רבה.

דוד אזולאי: תודה רבה לך.

אחמד טיבי: הדברים שהוצגו על-ידי עמיתי, חבר הכנסת עסאם מח'ול, היו דברים ענייניים, הם התייחסו לדברים שמתרחשים בכלא שאטה באופן ספציפי, אם תרשה לי, גם בבתי כלא אחרים, אבל החומרה הגדולה ביותר היא בכלא שאטה.

אחמד טיבי: זו לא טענה חדשה.

אחמד טיבי: תמיד הושמעה הטענה הזאת כנגד ההנהלה והעובדים בכלא שאטה.

אחמד טיבי: אנחנו, כנבחרי ציבור, מקבלים פניות, הן של האסירים עצמם, הן באמצעות ביקור שלנו בכלא – אני יכול לדבר בשם כולם, כי שאל חבר הכנסת והבה אם היינו שם – פעם בשבועיים, ולפעמים לעיתים תכופות יותר, אנחנו נמצאים בבית כלא אחר, הן על-ידי פנייה טלפונית, הן על-ידי פנייה בכתב, הן על-ידי פניית המשפחות, הן על-ידי פניית האגודה למען האסיר.

אחמד טיבי: אין חבר כנסת שלא מקבל תלונות כאלה כמעט מדי יום, אדוני היושב-ראש, והתלונות מזעזעות.

אחמד טיבי: אני מודה לאדוני שמביע דאגה אם הדברים נכונים לכאורה, והדברים מחייבים בדיקה מעמיקה.

אחמד טיבי: אני לא יכול להיות שווה נפש, ואף אחד מאתנו, כל אחד מאלה שיושבים סביב השולחן, לא יכול להיות שווה נפש כאשר הוא שומע שמרביצים לאסיר באופן ברוטלי, עד זוב דם, נותנים סטירה לאדם מבוגר בכדי להשפיל אותו או שמכריחים את האסירים להתפשט, בעיקר אסירים עם זקן, אסירים דתיים, שיש לכך אקסטרה משמעות לגביהם, זה משהו משפיל.

אחמד טיבי: רוצים לקחת מהם את הכבוד האנושי שלהם.

אחמד טיבי: אין ספק שהאנשים האלה, נגזר דינם ונשלחו לעונש בגלל עבירה על החוק, אבל רק בתי-המשפט, אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, רשאי להעניש אזרחים במדינת ישראל.

אחמד טיבי: מה שקורה כאן, ששירות בתי הסוהר מציב את עצמו כערכאה נוספת לבית-המשפט ומעניש אותם עונש נוסף על-פי החלטה של מפקד הכלא או קצין הביטחון, או כל סוהר וכולא שנמצא בכלא.

אחמד טיבי: השיטה הזאת, שהפכה להיות נורמה, של הפשטת אסירים באופן סיטונאי, בפומבי, בפני כולם, היא דבר שאסור שיהיה לנורמה.

אחמד טיבי: למה מפשיטים עשרה או 15 אסירים, אחד ליד השני?

אחמד טיבי: תסבירו לי מה השיקול הביטחוני?

אחמד טיבי: כאשר מישהו מסכים לבדיקה, מסכים להוריד הכול, אבל מסרב להוריד את התחתונים.

אחמד טיבי: למה צריך לכסח לו את הצורה?

אחמד טיבי: האסיר רביע חסיין מדיר חנה, אזרח ערבי ישראלי, ששפוט לתשע שנות מאסר, רק התקבל, וקבלת הפנים בכלא שאטה היא מהלומות, מכות, השפלה, בשל העובדה שהוא סרב להתפשט בנוכחות אחרים.

אחמד טיבי: יש כאלה שמסכימים להתפשט בגלל הכורח, בגלל שהם נמצאים בתוך סורג ובריח, אבל יש כאלה שלא מסכימים להתפשט בנוכחות אחרים.

אחמד טיבי: בסוף, גם מרביצים לו, גם גוררים אותו מאות מטרים מהחדר ועד הצינור - זה מכתב שקיבלתי מאביו ואמו - וגם קונסים אותו בסופו של דבר ב-900 שקלים, משום שהוא סרב.

אחמד טיבי: נשאל בהתחלה על-ידי חבר הכנסת מגלי והבה אם יש שמות.

אחמד טיבי: יש לי מכתב שחתומים עליו אסירים מכלא שאטה.

דוד אזולאי: יש לי בקשה אליך ואל כל חברי הכנסת, שאת כל השמות שיש לכם תעבירו בצורה מרוכזת, ואנחנו נעביר את זה כדי לקבל תשובות.

אחמד טיבי: אני אקרא את שמות האסירים שבמכתב שקיבלתי: מצטפא מסלמאני, אחמד אבו-ג'אבר, טלאל שרים, רביע אבו אלרב, בשר אלמקת, נד'אל דע'לס, עמאד עצפור, אכרם מרזוק, סלים עבד אלראזק ואחרים.

אחמד טיבי: כולם הוכו בשל העובדה שהם מסרבים להתפשט בפומבי.

אחמד טיבי: זה נשמע מגוחך וגרוטסקי כשמישהו נקנס על ששר בקול רם.

אחמד טיבי: יש ניסיון גם לפגוע בו, גם לפגוע בבני משפחתו על-ידי קנסות כספיים של עשרות אלפי שקלים.

אחמד טיבי: זה בלתי ניתן לתפיסה.

אחמד טיבי: ועוד לא דיברתי על מניעת ביקור משפחות, על מניעת מגע עם הבן באמצעות מגע אצבעות, שזה משהו אנושי, על זכוכיות ששמים, ויש העונש של ביטול בחינות בגרות, רק לפני כמה ימים, לאסירים פלסטינים.

אחמד טיבי: אמרו שתפסו פלאפון באחד המקומות, וביטלו את כל בחינות הבגרות בכל בתי הסוהר במדינת ישראל.

אחמד טיבי: זה לא סביר.

אחמד טיבי: יש לי תשובה משלשום של השר לביטחון פנים, על הטענה של הפשטת אסירים, ולכן אנחנו תופסים אותו כאחראי על מה שקורה.

אחמד טיבי: הוא כותב: "עריכת חיפושים על גופם של האסירים בעירום נעשית על-פי החוק ופקודות נציבות שירות בתי הסוהר המפורטות.

אחמד טיבי: חיפוש מסוג זה נדרש לעתים, בין היתר, בשל חשש להברחה.

אחמד טיבי: חלקם של האסירים מסרב, ובמקרים אלה נאלצים הסוהרים להפעיל כוח סביר".

אחמד טיבי: אומר השר לסוהרים: תמשיכו להפשיט, תמשיכו להכות, תמשיכו להשפיל.

אחמד טיבי: ולכן ההאשמה שלנו כלפי הדרג המיניסטריאלי, לשר, לשירות בתי הסוהר.

אחמד טיבי: רבותי, אני פונה לכולם: אין שום כוונה להצביע על קבוצה מסוימת של סוהרים.

אחמד טיבי: לדעתי, ואני אומר את זה בצורה קטגורית, סוהר שהוא ממוצא אמריקני או מוסלמי או דרוזי או פרנסיסקני, הוא סוהר, הוא נציג הכלא, ורק אותו, כנציג הכלא, אנחנו מבקשים לבדוק ולהעניש.

אחמד טיבי: תודה.

דקה סנאא: עושה רושם שיש שני גופים, יש נציבות בתי הסוהר, ויש הכללים שלה, ויש כלא שאטה, ויש החוקים שלו והכללים שלו.

דוד אזולאי: על סמך מה את אומרת את זה?

דקה סנאא: על סמך המעשים שתיארו חבר הכנסת מח'ול וחבר הכנסת טיבי.

דקה סנאא: מעשים כאלה קורים רק בכלא שאטה, והם מיוחדים לכלא שאטה.

דוד אזולאי: איך את יודעת שזה לא קורה בבתי כלא אחרים?

דקה סנאא: בעלי היה בכלא שאטה ארבע שנים.

דוד אזולאי: אני שואל אם עשית עבודת מחקר גם בכלא אחר?

דקה סנאא: אני באה במגע עם האסירים בכל בתי הסוהר.

דקה סנאא: יש לי תמונה מדויקת לגבי כל בית סוהר.

דוד אזולאי: עשיתם מחקר, למשל, על כלא מעשיהו או כלא אילון או כלא חרמון או כלא צלמון?

דקה סנאא: לא עשינו מחקר.

אחמד טיבי: יש ריכוז גדול של אסירים ביטחוניים בכלא שאטה.

דקה סנאא: אנחנו מתרכזים בכלא שאטה וכלא הגלבוע, שנפתח לאחרונה בצמוד לשאטה.

דקה סנאא: המעשים שתוארו כאן קורים בבתי סוהר אחרים, באופן כללי יש נסיגה חמורה בתנאי החזקתם של האסירים הפוליטיים בכל בתי הסוהר, אבל בכלא שאטה המעשים האלה מקבלים משנה תוקף, ויש תמונה קשה, והדבר הזה מצריך טיפול.

דקה סנאא: התפיסה שמנחה את הסוהרים שם, בקליטת האסירים, כשאסירים מועברים לכלא שאטה, להעביר מסר: כאן זה כלא שאטה.

דקה סנאא: שמענו את זה מכל כך הרבה סוהרים, גם כשהיינו בביקורי משפחות.

דוד אזולאי: אתם, כמבקרים, מרגישים שיש הבדל לגבי הביקורים של בני המשפחה בין כלא שאטה למקומות אחרים?

דקה סנאא: יש הבדל ברור ביחס, גם כלפי המשפחות וגם כלפי האסירים.

דקה סנאא: למשל, בכל בתי הסוהר לאחרונה התחדשו ביקורי המשפחות, למרות שזה מעבר לזכוכית.

דקה סנאא: אני רוצה להפנות דברים לנציג השב"ס: לכם יש הכללים שלכם, פקודת בתי הסוהר.

דקה סנאא: כל מה שהאסירים דורשים בכלא שאטה, שיתייחסו אליהם לפחות לפי פקודת בתי הסוהר.

מיכאל חלפון: אמרת שבעלך ישב ארבע שנים בכלא שאטה.

מיכאל חלפון: בלי להכיר את בעלך, האם הוא הוכה בבית סוהר שאטה?

מיכאל חלפון: מעולם הוא לא הוכה בשאטה.

מיכאל חלפון: תגידי פה בפני כל הוועדה, האם בעלך הותקף על-ידי סוהרים של שירות בתי הסוהר?

מיכאל חלפון: פעם אחת תגידי את זה.

דקה סנאא: אל תדבר בצורה כזאת.

דקה סנאא: אתה רוצה לשבור את האמינות שלי?

מיכאל חלפון: אני שואל: האם בעלך הוכה פעם אחת בשאטה?

דוד אזולאי: שאלת שאלה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

מיכאל חלפון: לא בעלי הוכה.

טלב אלסאנע: היא לא מייצגת אותו אישית, יש אסירים אחרים.

דקה סנאא: הוא היה בכלא שאטה ארבע שנים, אז אני יודעת מה קורה בכלא שאטה.

דקה סנאא: אדוני, אני לא מייצגת כאן את בעלי, אני מייצגת את האנשים שהזכיר חבר הכנסת טיבי ואת האסירים האחרים שהוכו.

דקה סנאא: הוא רוצה לשבור את האמינות שלי, כאילו אני באה לייצג את בעלי, וזה עניין משפחתי.

דקה סנאא: אני מושכת את העניין של בעלי, אני מדברת מטעם האגודה למען האסיר.

דקה סנאא: עכשיו אתה מבסוט?

דקה סנאא: האסירים דורשים, מוועדת הפנים, ביקור בכלא, שהתקשורת תהיה צמודה, למרות שבחיים נציבות שירות בתי הסוהר לא תאפשר ביקור כזה.

דקה סנאא: אני דורשת ביקור כדי לעמוד מקרוב על תנאי החזקתם ולשמוע עדויות מפיהם.

דקה סנאא: למה אנחנו מתווכחים אם זה אמת או לא אמת?

דקה סנאא: הדברים האלה קורים.

דקה סנאא: בבקשה, תבדקו אותם.

ואסל טאהא: רציתי להתמקד בשני דברים, אבל יש צורך להגיד שהחברים סיכמו ודיברו והעלו כמה דוגמאות.

ואסל טאהא: אני אעלה עוד דוגמה אחת של התעללות ושל המדיניות הזאת, שמתכוונים על ידה להשפיל את האסירים.

ואסל טאהא: רוב רובם של האסירים בכלא הם ביטחוניים, ויש לשים דגש על כך שהם אסירים ביטחוניים.

דוד אזולאי: בכלא שאטה יש רק אסירים ביטחוניים?

מיכאל חלפון: לא, בסך הכול יש 138 אסירים ביטחוניים מתוך 650 אסירים.

עסאם מח'ול: בגלבוע 600 אסירים ביטחוניים ו-200 שב"חים.

מיכאל חלפון: בית הסוהר גלבוע נפתח רק לאחרונה.

דוד אזולאי: לפני כמה זמן הוא נפתח?

מיכאל חלפון: לפני פחות מחודש?

דקה סנאא: הדרוזים שם הוכיחו את עצמם.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך שתחזירי בך מהדברים.

דוד אזולאי: מה ההערה הזאת?

איוב קרא: אני מבקש שתוציא אותה מפה עכשיו.

דוד אזולאי: יושבים כאן חברי הכנסת, ואנחנו נזהרים מהדבר הזה, ואת ממקדת את זה?

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, אני מבקש ממך שתוציא אותה.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך לחזור בך מדברייך.

דקה סנאא: אני יוצאת, אני לא חוזרת בי.

דוד אזולאי: תצאי החוצה.

דוד אזולאי: אני מודיע לך שבפעם הבאה לא תיכנסי לוועדה.

דוד אזולאי: זו חוצפה מה שאת עושה עכשיו.

דוד אזולאי: אחרי שדיברת, את אומרת מה שאת רוצה, ואת יוצאת החוצה.

דקה סנאא: אני אומרת את האמת.

דוד אזולאי: אני מבקש לא להזמין אותה לכאן יותר.

ואסל טאהא: היא לא התכוונה, זו פליטת פה.

דוד אזולאי: אני לא מקבל להתייחס לעדה מסוימת.

דקה סנאא: אתם רוצים שהדיון יהיה עדין.

דוד אזולאי: זו בושה, ואני לא מקבל את זה.

דקה סנאא: רק חסרות התמונות כדי שתזדעזעו.

דקה סנאא: מה שאנחנו אומרים שקורה, זו האמת.

ואסל טאהא: עניין הפשטת האסירים בבתי הכלא ובמתקני החקירה בישראל, זה היה מזמן, אפילו לפני הפרסום על "אבו-גרייב".

ואסל טאהא: שם הפרסום קיבל ממדים גדולים, משום שזה בקנה מידה של ארצות-הברית ושל כל כלי התקשורת החזותיים.

ואסל טאהא: כאן כנראה לא חושפים דברים כאלה, ולכן זה לא תפס מקום.

ואסל טאהא: עניין הפשטת האסירים, עינויים, התעללות, והתעמרות באסירים זה כאן מזמן, ואנחנו צועקים, וצעקנו, שיש לבדוק ולחקור, ואין אוזן ששומעת.

ואסל טאהא: אני מקווה שאחרי הדיון הזה, תקום ועדת חקירה, והוועדה תיכנס עם כלי התקשורת לכלא שאטה, תשמע מהאסירים עצמם ותראיין אותם, שכל העולם יראה, שכל האזרחים במדינת ישראל יראו ויידעו מה קורה בתוך בית הסוהר.

ואסל טאהא: דוגמה אחרת, שלא סיפרו עליה, היא הצנזורה על המכתבים.

ואסל טאהא: איש שולח לאשתו מכתב, הוא מספר לה.

ואסל טאהא: פותחים את המכתבים, חבר הכנסת דוד אזולאי, ומעבירים את הסודות האישיים של המשפחות מאחד לשני, מתלוצצים על זה, מעירים לאותו איש שהוא כתב כך וכך, משפילים אותו, מדברים על זה אפילו עם המשפחות בחוץ.

ואסל טאהא: ויש מקום לחקירה גם בעניין הזה.

ואסל טאהא: כשאישה מבקרת את בעלה, והיא שומעת את הסודות מחוץ לכותלי בית הסוהר מסוהרים, ודאי שהסוהרים לא עושים את התפקיד שלהם כמו שצריך, הם מקיימים מדיניות של השפלה, של התעללות ושל התעמרות באסירים.

מגלי והבה: אני רק אזכיר כמה מכתבים עברו, וקיבלו בהם הנחיות מאותם ארגוני מחבלים למחבלים.

ואסל טאהא: אני לא אומר שאסור לצנזר, ואל תיכנס לדברי.

דוד אזולאי: חבר הכנסת מגלי והבה, מה שאומר כאן חבר הכנסת ואסל טאהא, שאפשר לצנזר, אבל לא לעשות בזה שימוש.

ואסל טאהא: הם משתמשים בזה בצורה זולה.

ואסל טאהא: הם הכלים של המדיניות הזאת, הם לא מייצגים את העדה הדרוזית הנכבדת, שאנחנו מכבדים.

מגלי והבה: אל תתערב מי מייצג מי.

ואסל טאהא: אני מדבר עם איוב קרא.

מגלי והבה: אני שונא את הצביעות הזאת.

ואסל טאהא: איזה צביעות?

ואסל טאהא: אני בקשר יותר טוב אתם מאשר אתה.

ואסל טאהא: קיבלת 400 קולות בעל כורחך.

דוד אזולאי: מספיק.

ואסל טאהא: לא אמרתי שאסור לצנזר, אמרתי שאסור להשתמש בסודות אישיים של משפחות של אסירים בצורה זולה כזאת.

ואסל טאהא: זאת הפרה ברורה.

אחמד טיבי: על דבר דומה העיפו את תנ"צ מזרחי.

ואסל טאהא: אני מתפלא על השב"ס, על שירותי בית הסוהר, על ההתנהגות שלהם וההנחיות שלהם לסוהרים, ואיך לא מבקרים את זה.

ואסל טאהא: בשבוע שעבר היה דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט בעניין קנסות של האסירים, שאנחנו דנים בהם היום.

ואסל טאהא: העלה את זה חבר הכנסת עזמי בשארה, והוועדה מחכה עד עכשיו.

ואסל טאהא: היא ביקשה משירותי בתי הסוהר דוח שלם ומושלם על עניין הקנסות, ועד עכשיו השב"ס לא מסר את הדוח, אנחנו מקווים שהדוח יימסר בקרוב, ושם יובהר גם עניין הקנסות בצורה ברורה יותר.

ואסל טאהא: אני מדגיש שיש צורך לבקר בכלא שאטה, לשמוע מהאסירים עצמם, לתת להם להתבטא לכלי התקשורת, כדי שהעולם יראה.

ואסל טאהא: יש סוהרים מכל העדות, כשאנחנו מדברים על הסוהרים, אנחנו מדברים על כל העדות.

ואסל טאהא: מה שכואב שסוהר מבית-ג'אן או מרמה או מכפר אחר, שהוא "דרוזי", הוא יודע את המנהגים והוא יודע מה שכואב לאנשים האלה, הוא מאותה מנטליות, מאותה תרבות, והוא מתנהג כך.

ואסל טאהא: אני מצטט מה שאומרים הסוהרים.

ואסל טאהא: סוהר פונה לאסירים ואומר: אם רציתם תנאי חיים אנושיים, בבקשה, תקבלו כאן אצל הדרוזים.

ואסל טאהא: חבר הכנסת והבה, הוא מייצג אותך?

ואסל טאהא: הוא מייצג את הנכבדים של העדה.

ואסל טאהא: הוא מייצג את עצמו.

מגלי והבה: אתה מצטט מנייר האגודה למען האסיר בישראל, זה לא מסמך רשמי.

ואסל טאהא: קיבלתי את זה מאסיר ביטחוני דרוזי מהגולן.

איוב קרא: הוא לא דרוזי.

עסאם מח'ול: איוב קרא לא דרוזי, הגולן לא דרוזי.

עסאם מח'ול: ..

מגלי והבה: איוב קרא דרוזי לא פחות ממך, והוא גאה בהשתייכותו, ואל תנסה לתקוע פה דברים.

דוד אזולאי: אתם מנסים לערער את מעמדם של חברי הכנסת הדרוזים?

דוד אזולאי: אני מבקש, אלה חברי כנסת מכובדים, הם מייצגים את העדה בכנסת.

ואסל טאהא: הסוהרים האלה לא מייצגים עדות, הם מייצגים מדיניות השפלה.

ואסל טאהא: אני מאשים את השר לביטחון פנים, אני מאשים את הממשלה שלא מפקחת על בתי הכלא, שלא מבצעת שם את החוק.

ואסל טאהא: אם יש סוהר דרוזי, או מוסלמי או בדואי הם לא מייצגים עדות, הם מייצגים את שירות בתי הסוהר, את המדיניות.

אחמד טיבי: גם אלה שמנסים לנצל את זה כדי להכתים את העדה הדרוזית, לא נסכים לזה.

דוד אזולאי: אני בטוח שאותם סוהרים שלא עושים מלאכתם נאמנה, לא משנה מאיזו עדה הם, אינם מייצגים אף אחד, גם לא את שירות בתי הסוהר.

טלב אלסאנע: זה משפט מסכם בסוגיה הזאת.

ואסל טאהא: בעדה הדרוזית יש אנשים מכובדים, גם אצל היהודים יש אנשים מכובדים, גם אצל המוסלמים- - -

דוד אזולאי: עוד מעט תקבל 800 קולות מרוב שאתה משבח את הדרוזים.

דוד אזולאי: ..

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפתוח ולומר שאין לי כל כוונה לכסות על התעללויות מכל סוג שהוא, אם היו כאלה.

מגלי והבה: אם הדברים היו מוצגים כמו שהציג חבר הכנסת טיבי, כמו שהציג חבר הכנסת טלב אלסאנע, הייתי חותם עליהם, ואני מראש אומר לכם שנדאג, שכל הוועדה הזאת תבקר, כמה שיותר מהר, בכל בית כלא שנרצה, כדי לראות את הדברים.

מגלי והבה: על זה אין לי טענות, אני אתכם, ואני עם זכויות האדם, ואני עם הצדק, לא רק לערבים, לכל בן אנוש בעולם.

מגלי והבה: כך נהגתי, כך אני נוהג, כך אני מתנהג.

מגלי והבה: אבל בין זה לבין מה שעשו נגד העדה הדרוזית המרחק גדול.

מגלי והבה: אם הייתם מחליפים את המילה "דרוזי" ל"יהודי" או ל"בדואי", היו פה עולים הטונים.

מגלי והבה: אני זוכר את הצעקות של חבר הכנסת טיבי על עיוותים או האשמות נגד גזענים כאלה ואחרים.

מגלי והבה: בדרך כלל, אדוני היושב-ראש, כשרוצים לפנות אלינו בעיתון "כול אלערב" או בעיתונים אחרים, כותבים "העדה הערבית הדרוזית", אנחנו חלק מהמזרח-העיתון, חלק מהערבים, לא נולדנו במקום אחר; אבל כשרוצים להשמיץ אותנו בהרחבה, בלי להבחין, הכותרות זועקות: קצינים וסוהרים דרוזים וכן הלאה.

מגלי והבה: אם אותו כתב היה אומר שהוא עלה על סקופ עיתונאי, הוא רוצה צדק, ושיטפלו בו, והיה כותב בדיוק באותם תיאורים שתיארתם, אני הייתי למחרת, או מגיש שאילתה או שבא אתו לכל מקום לעשות צדק, כי אני לא מנסה לכסות פה על מישהו.

מגלי והבה: אבל כאשר מישהו ינסה לפגוע בעדה הדרוזית, אני לא אתן לו, לא כאן ולא בכל מקום.

ואסל טאהא: זאת דמגוגיה.

מגלי והבה: לא התערבתי כשאתה דיברת.

מגלי והבה: זאת לא דמגוגיה.

מגלי והבה: מתארים פה קצינים דרוזים, ואני מצטט: גבריותם המזויפת והמנטליות השבטית – גם אתה ממוצא שבטי, חבר הכנסת טלב אלסאנע, גם אתה צריך להיפגע.

אחמד טיבי: כולנו ממוצא שבטי.

אחמד טיבי: האסירים כתבו, לא העיתונאי.

מגלי והבה: אני אקרא לך את ההקדמה שלו, במושגים של גזענות, היא הרבה יותר חמורה.

קריאה: איזה עיתון זה?

מגלי והבה: זה עיתון "אלאִתִחאד".

ואסל טאהא: תקרא את הכותרת, שאתה אומר שהם פוגעים בעדה הדרוזית.

ואסל טאהא: איפה זה?

עסאם מח'ול: תקרא את הכותרת.

מגלי והבה: לא תגידו לי מה אני אקרא.

דוד אזולאי: דבר מה שאתה רוצה.

מגלי והבה: אני לא רוצה לספר לכם את הסיפור של היועץ.

מגלי והבה: העצות האלה שיועצים נותנים, במקום להיטיב עם אלה שמייעצים להם, הם רק מזיקים.

מגלי והבה: אני יודע על מה אני מדבר.

מגלי והבה: האיומים שנשמעו נגד העדה הדרוזית, לא נגד אסירים, לא נגד שירות בתי הסוהר.

מגלי והבה: כתוב כאן:

מגלי והבה: אנחנו מבקשים מבניכם להתפטר- - -

עסאם מח'ול: זה המכתב של האסירים?

טלב אלסאנע: אתה עושה פרסום ל"אלאִתִחאד".

מגלי והבה: זה מה שהוא, זו המפלגה שלו, וזה העיתון שלו.

עסאם מח'ול: תגיד רק מה אתה קורא.

עסאם מח'ול: אתה קורא את המכתב של האסירים?

מגלי והבה: אני קורא את האיומים פה.

מגלי והבה: הוא קורא לעזוב את העבודה בשירות בתי הסוהר, להתפטר מכל מנגנוני הכיבוש, אחרת, תהיה התנגשות ישירה בין העדה הדרוזית לבין הפלסטינים.

עסאם מח'ול: מי אומר את זה?

מגלי והבה: אני קורא, לא ביקשתי ממך שתסביר אותי, אני יודע להסביר את עצמי יפה מאוד.

דוד אזולאי: אני מציע לחבר הכנסת מגלי והבה, אני מבין שהנושא הזה הוא נושא נפרד, שנדון על זה בנפרד.

דוד אזולאי: אם גם לך יש תלונות על הפגיעה בזכויותיהם של האסירים בכלא שאטה, שאתה מכיר, אדרבה, אני רוצה שתעלה את זה גם בפנינו.

מגלי והבה: דיברתי עם מפקדים בכלא שאטה, דיברתי עם נציב שירות בתי הסוהר, הוא אמר לי שהוא מוכן שכל ועדה של כנסת שתרצה לבוא ולבקר ולדבר עם כל אסיר, תוכל, ואם היו תלונות שלא נבדקו ולא טופלו, שיבואו בטענות.

מגלי והבה: אני יודע שכל קציני ושוטרי בתי הכלא לא יכולים לדבר בשמם, אז אנחנו מעבירים מה שהם אומרים.

מגלי והבה: גם אותם מפקדים אומרים שיבואו לבדוק אותם.

מגלי והבה: יותר מזה, אני מקבל הרבה טלפונים והרבה משלחות ממקומות שונים במגזר הערבי, שבאים להודות, ומזכירים שמות של קצינים דרוזים, בגלל השפה, בגלל שסייעו להם, בגלל שפתחו להם את הדרך, בגלל שהקלו עליהם.

אחמד טיבי: זה נכון.

ואסל טאהא: לא כולם אותו דבר.

מגלי והבה: חבר הכנסת אחמד טיבי, אם היו מציגים את הדברים כמו שהצגת, הייתי מגייס לך את כל הקואליציה.

אחמד טיבי: יש מ"פ בבית חנינא, הוא כל כך טוב, הוא מתייחס יפה לאנשים, שכאשר הוא לא שם, אנשים כועסים, כי אחרים רעים.

אחמד טיבי: האם זה משום שהוא דרוזי?

אחמד טיבי: הוא בן-אדם.

מגלי והבה: בין זה לבין הטלת כתם על עדה שלמה יש הבדל.

ואסל טאהא: אנחנו לא מסכימים להטיל כתם על עדה שלמה, אלא על יחידים, שהם לא מייצגים.

ואסל טאהא: יש נכבדים ויש טובים, ויש רעים.

מגלי והבה: כל הטענות של כל אסיר, ושל האסירים הפלסטיניים במיוחד, אנחנו כוועדת פנים או כל ועדה שתמצא לנכון, תוכל לבקר בכלא, ייפתחו לנו כל האגפים, כל המקומות.

דוד אזולאי: מניסיוני בביקורים בבתי הכלא, מה שאתם מבקשים פה, לצערי הרב, זה לא פשוט.

דוד אזולאי: יש לי ניסיון בביקורים בבתי הסוהר כיושב-ראש ועדה, היו מקרים שפתחו בפנינו, היו מקרים שלא פתחו.

דוד אזולאי: אין ספק שנדרוש זאת.

דוד אזולאי: לזכותם של בתי הסוהר ייאמר שהיה סיור אחד, נדמה לי בכלא איילון, ושם ביקשנו לפתוח, והם פתחו.

אחמד טיבי: יצאנו לסיור בכלא קציעות, והסתובבנו שם חופשי.

מגלי והבה: מי שמנסה לעשות הכללות ומי שמנסה לתקוף את העדה הדרוזית ולהלך עליה אימים, לא ניתן לו.

מגלי והבה: אלה שמדברים, שיגנו התנהגות שמטרתה רק להטיל כתמים.

מגלי והבה: תודה רבה.

איוב קרא: ראשית, אני מברך שמתקיים דיון בנושא.

איוב קרא: אם לא היה מובלט הנושא העדתי בכתבות, אני חושב שכל הדיון היה בקונצנזוס.

איוב קרא: חורה לי שהפרסומים פגעו במרקם יחסים כל כך טוב שמנהלת העדה הדרוזית במדינת ישראל, הן במגזר הערבי והן באוכלוסייה הישראלית בכלל.

איוב קרא: לפחות על-פי הבדיקה שעשיתי, הדברים נבדקו במח"ש, ועל-פי מה שידוע לי, הדברים הוצאו מהקשרם.

איוב קרא: אם היו דברים נוספים וחריגים, אני ממליץ לוועדה, חד-משמעית, ללכת לבדיקה מקיפה של כל הפרשה הזאת.

איוב קרא: פה אחד אנחנו מגבים מהלך כזה, כי אנחנו קודם כול בני אדם, גם אסיר בן-אדם.

איוב קרא: היתה לי הזכות לבקר בכלא דמון, שנפתח לשב"חים ולאסירים ביטחוניים, באתי ובדקתי ועשיתי הכול שהדברים האלמנטריים האנושיים יישמרו בכלא.

איוב קרא: אני יודע ששירות בתי הסוהר עושה הכול כדי לעמוד בסטנדרטים המערביים, זה לא כמו בבתי כלא במצרים או בסוריה, ששם ביקרתי, ואני יודע מה ההבדל.

איוב קרא: אני מיצר על הבחורה שהשתתפה פה בדיון, וניסתה לזרוק רפש על העדה, ואני חושב שכל חברי הכנסת פה מוקיעים תופעות של גזענות כלשהי בקרב העדות השונות.

איוב קרא: אני בטוח שזה לא מקובל על האנשים שנמצאים פה.

איוב קרא: אין לי ספק שאם זה היה תלוי באנשים שיושבים פה, לבטח הנושא לא היה עולה לסדר-היום.

איוב קרא: בכלא שאטה אומנם נמצאים סוהרים וקצינים דרוזים, אבל הם לא מייצגים את הדרוזים, מכורח התפקיד הם נמצאים שם, ומי שהוא לא בן אדם, הוא יישפט על זה שהוא לא בן אדם ולא על זה שהוא דרוזי.

איוב קרא: ביקרתי שם, והיו חברים מהעדה הנוצרית, היו חברים מהעדה הבדואית, היו שם מכל העדות, גם יהודים שם.

איוב קרא: יש הרבה בקשות של אנשים להשתלב בשירות בתי הסוהר, מכל העדות ומכל הדתות, אז צריך לראות את זה בפרופורציה הנכונה.

איוב קרא: אני מצטער שדווקא העדה הדרוזית היתה הדומיננטית בפרשה הזאת, למרות שאני אומר לכם חד-משמעית, וחלק מחברי הכנסת שיושבים פה יכולים להעיד שאין קצין בשירות בתי הסוהר שהוא לא זוכה לביקורים של אנשים על מנת שיסייע ויתרום מבחינה הומנית לאותם אסירים, ואנחנו פונים אליהם ומבקשים את הסיוע שלהם.

איוב קרא: אנחנו פונים למנהלי בתי הסוהר, לקצינים בכירים, והם מסייעים למגזר הערבי, חד משמעית, כמעט בכל פרשה שאפשר, כמובן על-פי החוק והסדר הטוב.

איוב קרא: אדוני היושב-ראש, אני מציע שהוועדה, אם הדברים האלה לא נבדקו, ואני מאמין בשירות בתי הסוהר שהוא מתנהל על-פי החוק, אם יש חריגה, צריך לבדוק אותה עד תום.

איוב קרא: כך אני רואה את המערכות בישראל.

איוב קרא: לא חשוב מי נמצא שם, אם הוא ערבי או יהודי.

איוב קרא: אני מציע שנתאחד סביב הדבר הזה, ואם מח"ש לא בדק, שיבדוק את התלונות שהועלו פה, ובסופו של דבר נקיים דיון בעניין.

דיאנה סעיד חוסיין: שלום לכולם, אני מאוד שמחה שאני משתתפת היום בדיון כזה.

דוד אזולאי: מאיפה הגברת?

דיאנה סעיד חוסיין: מדיר-חנא, מהגליל.

דיאנה סעיד חוסיין: אני מודה לכל חברי הכנסת, במיוחד לחבר הכנסת מח'ול.

דיאנה סעיד חוסיין: זו הפעם הראשונה שאני נמצאת בישיבה כזאת, יכול להיות שאני אתרגש קצת, אבל יהיה בסדר.

דיאנה סעיד חוסיין: אני אמו של רביע חוסיין, פניתי במכתב רשמי לנציג שירות בתי הסוהר, למבקר המדינה, למר צחי הנגבי וגם לחברי הכנסת הערבים, ולא קיבלתי שום תשובה למכתבים ששלחתי, חוץ מאשר מחברי הכנסת הערבים.

דיאנה סעיד חוסיין: הגעתי לפה היום כדי לספר מה שקרה לבן שלי.

דיאנה סעיד חוסיין: הוא אומנם קטין, הוא אסיר ביטחוני קטין, הוא שהה כמעט שנתיים בכלא תלמונד, כשהוא היה בן 16.

דיאנה סעיד חוסיין: היום הוא לא הגיע אפילו לגיל 19.

דיאנה סעיד חוסיין: הוא הועבר לכלא הדרים, ואחר כך לכלא שאטה לשלושה חודשים, ושם היתה "חגיגה".

דיאנה סעיד חוסיין: הגעתי היום כדי שהאמת והצדק ייצאו לאור.

דיאנה סעיד חוסיין: זה מה שאני רוצה, ואני מקווה שאני אקבל תשובה על כל מה שקורה.

דוד אזולאי: הבן שלך כבר נשפט?

דיאנה סעיד חוסיין: הוא נשפט לתשע שנות מאסר.

דיאנה סעיד חוסיין: עונש כזה מספיק, לא חסר מה שקורה בבית הסוהר.

דיאנה סעיד חוסיין: הכו אותו עד למצב שהוא איבד את ההכרה, כל הגוף שלו היה מלא דם, גררו אותו כמעט 600 מטרים עם אזיקים על הידיים ועל הרגליים, הדם נשפך מכל הגוף.

דוד אזולאי: איפה זה היה?

דיאנה סעיד חוסיין: בכלא שאטה.

דיאנה סעיד חוסיין: גררו אותו עד שהגיע לצינוק.

דיאנה סעיד חוסיין: הוא נשאר שם יום שלם.

דיאנה סעיד חוסיין: משום שהוא ביקש רופא, הוא הוענש ב-450 שקלים.

דיאנה סעיד חוסיין: כל הסיפור הזה התחיל, משום שהוא סרב לעשות את החיפוש בעירום.

דיאנה סעיד חוסיין: אחר כך הוא עשה את זה.

דיאנה סעיד חוסיין: רצו להפשיט אותו בפני סוהרת שנכחה באותו חדר.

דיאנה סעיד חוסיין: משום שהוא סרב, הוציאו אותו בפני כולם, בחצר, הפשיטו אותו, ואחד הסוהרים מתנדנד לו על הטוסיק שלו ואומר לו שהוא יזיין אותו.

דוד אזולאי: זו מילה לא פרלמנטרית, ואני מציע ביטויים אחרים.

דיאנה סעיד חוסיין: צר לי לצטט את הדברים האלה.

דיאנה סעיד חוסיין: אני חושבת שסוהר הוא עובד ציבור, הוא צריך להיות מנומס ולא להשמיע דברים כאלה, והוא אפילו אמר דברים יותר קשים מאלה, ואני לא יכולה לצטט אותם בפני כולם.

דיאנה סעיד חוסיין: צר לי לדבר על זה, משום שבכל פעם שאני רק נזכרת בדברים האלה, לחץ הדם שלי עולה.

דיאנה סעיד חוסיין: שמעתי את זה מפיו של הילד, לפני שכתבו על זה בעיתון.

דוד אזולאי: אני מבקש מנציגי השב"ס להגיב על הדברים.

דוד אזולאי: חלק מהדברים שעלו כאן הן טענות אישיות, כמו הדוגמה ששמענו כרגע, של האם שהעלתה את הטענות.

דוד אזולאי: עם זאת, העלו כאן גם נושאים בלי שמות.

דוד אזולאי: הוועדה תעביר את זה בצורה מסודרת ונדרוש את ההתייחסות של שירות בתי הסוהר לעניין הזה.

דוד אזולאי: נאמרה כאן הערה שבכלא שאטה בלבד היה סדר גודל של קנסות של 60,000 שקלים.

דוד אזולאי: אני אומר את הדברים בזהירות רבה, מפני שמה שמוצג כאן, מוצג על-ידי צד אחד, אבל נאמר כאן שיש קנסות על כך ששרים בקול רם.

דוד אזולאי: אם זה נכון, גם לזה הייתי מבקש להתייחס.

מיכאל חלפון: קודם כול, אני מודה שניתנה לי הזדמנות, בשם שירות בתי הסוהר, להגיב על הדברים החמורים שנכתבו בעיתון כנגד סוהרי שב"ס.

מיכאל חלפון: אנחנו לא עושים הפרדה בין סוהרים שהם דרוזים, מוסלמים, נוצרים או יהודים.

מיכאל חלפון: לצערי, כל הכתבה היתה מגמתית.

מיכאל חלפון: היא הביאה, בתגובה, איומים קשים כלפי אנשי הסגל שלנו.

עסאם מח'ול: לא הכתבה הביאה.

דוד אזולאי: יש לי בקשה אליכם, חברי הכנסת.

דוד אזולאי: נציגי השב"ס ישבו כאן למעלה משעה תמימה ולא דיברו, לא הפריעו.

דוד אזולאי: אמרתם דברים קשים, נא לאפשר תגובה.

מיכאל חלפון: בעקבות הכתבה הזאת ובעקבות הפניות של עורכי-דין וחברי כנסת נוצר עליהום על שירות בתי הסוהר, בעיקר על הסוהרים הדרוזים, לצערי.

מיכאל חלפון: יש איומים מבית ומחוץ.

דוד אזולאי: מיכאל חלפון, על הנושא של הפגיעה בסוהרים הדרוזים, יש לנו על זה דיון בנפרד.

דוד אזולאי: אני מציע לך שתתייחס לטענות הקשות שנשמעו כאן.

מיכאל חלפון: אני אחראי על המפקדה הצפונית, שבתוכה גם בית סוהר גלבוע החדש וגם בית סוהר שאטה.

מיכאל חלפון: בבית סוהר שאטה, עד לפני מספר חודשים, היו בסך הכול 138 אסירים ביטחוניים.

מיכאל חלפון: לא מדובר בבית סוהר גדול לאסירים ביטחוניים.

מיכאל חלפון: מדובר בסך הכול באגף אחד.

מיכאל חלפון: כיום יש בית סוהר גלבוע, שהוא חדש, עם סגל חדש לחלוטין, שגויס לא מזמן, כך שאי אפשר להתייחס לאסירים, כי כולם הגיעו מבתי סוהר אחרים.

מיכאל חלפון: אנחנו פועלים לפי החוק, כל הסמכות שלנו שאובה מהחוק, ואף אחד מאתנו לא חורג מהחוק, ואנחנו פועלים רק בשם החוק.

מיכאל חלפון: אין לנו שום סמכות לקחת משהו מעבר למה שניתן לנו, ואנחנו מודעים לזה, זה החינוך שאנחנו נותנים לסוהרים, זה מה שאנחנו מסבירים לסוהרים יום ולילה.

מיכאל חלפון: יש לנו שבעה מתקנים בגוש הצפוני, ובכל השבעה האלה זה מה שאני מסביר יום-יום, לילה-לילה.

מיכאל חלפון: אנחנו פועלים רק במסגרת החוק ורק לפי מה שהחוק מאפשר לנו.

מיכאל חלפון: לאף אחד אין שום סמכות, לא לי ולא לאף אחד אחר, לקחת משהו שלא נתון לנו בחוק.

מיכאל חלפון: אנחנו בסך הכול עובדים על-פי החוק.

מיכאל חלפון: אנחנו נתונים בביקורת קבועה של חברי כנסת והחלטות של בג"ץ.

מיכאל חלפון: לכל אסיר יש זכות להגיש בג"ץ ולטעון את כל טענותיו.

מיכאל חלפון: אנחנו נתונים לביקורים של מבקרים רשמיים.

מיכאל חלפון: יש מבקרים רשמיים, חדשות לבקרים, שמבקרים אותנו יום-יום.

מיכאל חלפון: אנחנו נתונים גם לביקורת של היועץ המשפטי לממשלה.

מיכאל חלפון: היועץ המשפטי לממשלה לשעבר, אליקים רובינשטיין, בדצמבר 2002 ערך ביקורת פתע בבית סוהר שאטה, לאחר שהוא שמע את הטענות של חברי הכנסת.

מיכאל חלפון: הוא בא ללא הודעה מוקדמת, הוא הגיע בשעה 18:00 לשער - יש לי פה הדוח.

מיכאל חלפון: הוא אמר שהוא קיבל דוחות של מבקרים רשמיים ולטענתם היו מספר התעללויות, והוא אמר שהוא בא לבדוק באופן אישי ומקרוב.

מיכאל חלפון: הוא ביקש ששום מנהל לא יבוא.

מיכאל חלפון: הוא התקשר אלי ואמר לי לא לבוא.

מיכאל חלפון: הוא אמר שהוא רוצה להסתובב לבד.

מיכאל חלפון: הוא הסתובב ודיבר עם אסירים ביטחוניים, עם שב"חים, ודיבר עם אסירים פליליים, ואמר שהוא לא שמע טענות של שימוש בכוח.

מיכאל חלפון: כך אמר היועץ המשפטי לממשלה, שהוא אחראי על כל הביקורים הרשמיים של האנשים, לא אמרתי.

דוד אזולאי: האם זאת פריבילגיה ששמורה רק ליועץ המשפטי לממשלה או גם לחברי הכנסת?

מיכאל חלפון: חבר הכנסת יכול לבוא מכוח תפקידו, באמצעות נציב שירות בתי הסוהר, לקבל אישור ולהיכנס.

דוד אזולאי: הוא גם יכול לבוא ללא הודעה מוקדמת?

מיכאל חלפון: אני חושב שלא.

מיכאל חלפון: חבר כנסת צריך אישור.

מיכאל חלפון: היועץ המשפטי לממשלה או מבקר רשמי לא צריך אישור של אף אחד כדי להיכנס.

אחמד טיבי: גם שופטים.

מיכאל חלפון: ברור, מכוח כהונתם.

מיכאל חלפון: המבקרים באים אלינו.

מיכאל חלפון: ביקר אותנו לא מזמן, בחודש מאי, פרופ' מנחם אמיר, שהוא איש ידוע.

מיכאל חלפון: לאחרונה, רק במאי.

מיכאל חלפון: הוא אמר שהוא לא שמע על טענות של שימוש בכוח.

דוד אזולאי: האנשים שמבקשים, מוציאים דוח?

מיכאל חלפון: יש דוחות מסודרים.

קריאה: השאלה, עם מי הם דיברו.

דוד אזולאי: ברגע שהיועץ המשפטי לממשלה נכנס בשעות הערב, ללא הודעה מוקדמת וללא מלווים, והכול פתוח בפניו, השאלה שלך מיותרת.

מיכאל חלפון: הוא ביקש שגם אנחנו לא נבוא לביקור, הוא התקשר מהשער של הכניסה.

מיכאל חלפון: הוא התייצב בשער ואמר שהוא נמצא בשער ומבקש מאתנו לא להגיע.

מיכאל חלפון: הייתי בדרך, והוא ביקש שאני לא אגיע.

מיכאל חלפון: הוא ביקש להיות לבד, לאחר שהוא קרא את הדוח.

מיכאל חלפון: הוא נכנס וביקר לבד, הוא שוחח עם כל האסירים שהוא רוצה, ביטחוניים ופליליים.

מיכאל חלפון: הוא ביקש להיכנס לאגף הביטחוני, הוא דיבר עם אסירים, הוא שאל אותם.

מיכאל חלפון: בית הסוהר שאטה הוא בית הסוהר היחיד במדינת ישראל שהמליץ להוציא אסירים ביטחוניים לחופשות.

מיכאל חלפון: אם אתם טוענים על שימוש באלימות פיזית, מילולית, כלפי אסירים ביטחוניים, אנחנו היחידים שהוצאנו את האסירים הביטחוניים, בהמלצות שלנו, כי רק עם המלצות שלנו יכולים לצאת לחופשות, ויעידו על זה האסירים הביטחוניים.

מיכאל חלפון: בשום מקום בעולם לא יוצאים אסירים ביטחוניים לחופשות, ואנחנו המלצנו להוציא אותם.

מיכאל חלפון: זה אומר שאנחנו כן אנושיים, כן מתחשבים באסירים מבוגרים.

מיכאל חלפון: רק לאחרונה, בחג האחרון, הוצאנו אסיר ביטחוני לחופשה.

מיכאל חלפון: איפה זה נשמע?

מיכאל חלפון: בשום מקום בעולם לא נשמע דבר כזה.

מיכאל חלפון: אנחנו הומניים, אנחנו עושים את המיטב כדי לעזור לאסירים.

מיכאל חלפון: אנחנו לא מסתכלים על העבירות, העצורים לא יכולים להישפט לקנסות, רק שפוטים.

מיכאל חלפון: המשפטים מתנהלים רק על-פי החוק, אחרי שמתקיים שימוע.

דוד אזולאי: כאשר אסיר מתלונן על הכאה או הפשטה לא חוקית, מה הפרוצדורה?

מיכאל חלפון: ברגע שאסיר טען שהשתמשו נגדו בכוח, לא חשוב אם היה שימוש בכוח או לא היה שימוש בכוח, אני מקבל דיווח על זה, מיידית מראיינים את האסיר, מצלמים אותו, וזה מה שהוא התכוון בצילומים.

מיכאל חלפון: כל החומר מועבר אלי, ואני באופן אישי מעביר את זה ליועץ המשפטי, כדי להעביר את זה למחלקת חקירות במשטרה, כולל התלונה שעכשיו אני רואה.

דוד אזולאי: מי בודק את זה?

עליזה יעקבי: אני אחראית על נושא המשמעת בשירות בתי הסוהר.

עליזה יעקבי: כל תלונה של אסיר או של בן משפחה של אסיר או של עורך-דין של אסיר, שמגיעה, לא באמצעות שירות בתי הסוהר דווקא, יכולה להגיע תלונה מבחוץ – כל תלונה כזאת עוברת ישירות ליחידה הארצית לחקירת סוהרים של המשטרה.

עליזה יעקבי: היחידה הארצית לחקירת סוהרים במשטרת ישראל שייכת למשטרה, והיא לא מוסמכת לסגור תיקים על שימוש בכוח, אלא באישור הפרקליטות.

עליזה יעקבי: כל תיק של תלונה על שימוש בכוח עובר לפרקליטות המחוז לבדיקה.

עליזה יעקבי: אני רוצה לציין נתונים.

עליזה יעקבי: במהלך 2003 נפתחו בבית סוהר שאטה 32 תיקים על שימוש בכוח: 12 נסגרו מחוסר אשמה – לא אנחנו, הפרקליטות סגרה, אחרי חקירה משטרתית ואחרי בדיקה שלה; 15 - מחוסר ראיות; באחד - אין עבירה; ארבעה תיקים נמצאים בפרקליטות מחוז צפון לבדיקה, שעדיין לא נתקבלה בהם החלטה.

עליזה יעקבי: ראינו את ההמלצות לגבי מרבית המקרים, אין בהם ממצאים שמגבשים עבירה.

אחמד טיבי: זה גורל כל התיקים גם בשנת 2002?

עליזה יעקבי: יש לי נתונים על 2003 ו-2004.

עליזה יעקבי: ב-2004 נפתחו 16 תיקים: חמישה נסגרו מחוסר אשמה; אחד - מחוסר ראיות; באחד, הנסיבות אינן מצדיקות חקירה; שישה נמצאים עדיין בפרקליטות מחוז צפון, ושלושה בחקירה.

עליזה יעקבי: בפרקליטות מחוז הצפון, לגבי מרבית התיקים שנמצאים, גם שם ההמלצה של המשטרה, שאין ממצאים לעבירה פלילית.

עליזה יעקבי: הפרקליטות, כמובן, מוסמכת להחליט מה שהיא רוצה, היא יכולה להשלים חקירה.

עליזה יעקבי: יותר מזה, כל מקרה של שימוש בכוח כלפי אסירים- - -

טלב אלסאנע: מה זה שווה אם יש תלונות והתיקים נסגרים?

טלב אלסאנע: זה לא מרתיע, זה רק מעודד.

טלב אלסאנע: לא יכול להיות ש-100% תיקים נסגרו, שהיו 100% תלונות שקריות.

דוד אזולאי: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ברגע שיש פה תלונה, היא נבדקת.

עסאם מח'ול: היא אומרת שהבעיה לא נגמרת בשב"ס, ושיש מדיניות יותר רחבה.

טלב אלסאנע: הבעיה, שכולם שותפים לזה.

עליזה יעקבי: כל סוהר שעושה שימוש בכוח, חייב לדווח על השימוש בכוח, גם אם אין תלונה.

עליזה יעקבי: כל דיווח על שימוש בכוח, בכל בתי הסוהר בארץ, עובר דרכי.

עליזה יעקבי: אני בודקת, אני מסתכלת לראות אם יש לי עניין בזה.

עליזה יעקבי: כל תיק כזה עובר ליח"ס ישירות, ורק הם מודיעים להם אם הם החליטו לפתוח בחקירה או לא.

ואסל טאהא: גם בכלא שאטה יש דוחות כאלה?

עליזה יעקבי: ודאי שיש.

ואסל טאהא: יש סוהרים שדיווחו לכם שהם השתמשו בכוח?

עליזה יעקבי: ודאי, הם חייבים לדווח לפי הכללים של שירות בתי הסוהר.

דוד אזולאי: מה שאמרת עכשיו היה רק על כלא שאטה?

עליזה יעקבי: נתבקשתי היום להביא נתונים על כלא שאטה.

עליזה יעקבי: דבר נוסף.

עליזה יעקבי: ברגע שאסיר מתלונן על שימוש בכוח נגדו, חייבים לצלם אותו מיד.

עליזה יעקבי: אם הוא מראה שיש לו חבלה באיזה מקום, חייבים לחקור את זה.

עליזה יעקבי: אחר כך יגידו שהעלמנו ראיות.

עליזה יעקבי: כשאסיר מתלונן על שימוש בכוח, הוא הולך למרפאה ומצלמים אותו.

עליזה יעקבי: יכול להיות שלזה התכוונו פה.

דוד אזולאי: האסירים מודעים לזכויות שלהם?

עליזה יעקבי: בוודאי.

עסאם מח'ול: יש מקרים שבהם צולם אסיר מוכה שהתיק שלו נסגר בסוף?

עליזה יעקבי: אני לא יודעת, אני לא יודעת מה יש בתיקים האלה.

דוד אזולאי: רבותי, יש נתונים שמוצגים.

עליזה יעקבי: חלק מהתיקים מגיעים אלי, אני מסתכלת בחומר הראיות, ואני אגיש נגדם כתב אישום בבית דין משמעתי.

עליזה יעקבי: ברגע שהפרקליטות מחליטה לא להגיש כתב אישום, אנחנו בודקים שוב, כי אנחנו מחליטים בחלק מהתיקים להעמיד לדין משמעתי, כשלדעתנו היה שימוש מוגזם בכוח, שלא היה מקום לעשות פעולה כזאת או אחרת.

עליזה יעקבי: האינטרס שלנו הוא שתישמר המשמעת וסוהרים לא יעשו שימוש בכוח.

דוד אזולאי: האגודות השונות ששומרות על זכויות האסירים, האם הן מעורבות בעניין הזה, האם הן מודעות, הם יכולים לעיין בתיקים?

עליזה יעקבי: התיקים לא אצלנו, התיקים במשטרה.

עליזה יעקבי: יש כללים.

דוד אזולאי: עורכי-הדין יכולים לעיין בזה?

עליזה יעקבי: חלים אותם כללים לגבי כל תיק שנפתח במשטרה.

דוד אזולאי: האם אותן אגודות שותפות לתחקיר כזה או אחר על תלונה כזאת או אחרת?

עליזה יעקבי: התיקים לא באחריותנו.

עליזה יעקבי: הכללים שפועלים פה הם כללים שפועלים לגבי כל תיק חקירה שנמצא במשטרה.

עליזה יעקבי: לדעתי, אחרי שהוגש כתב אישום, הם מוסמכים.

עליזה יעקבי: יש גופים שיכולים לבקר את זה.

עליזה יעקבי: ברגע שהתיק יצא מאתנו, הוא עובר למשטרה.

עליזה יעקבי: לנו אין יותר סמכויות.

עליזה יעקבי: המקרה של בנה של הגברת, יש תשובה של המחלקה שחקרה את התיק.

עליזה יעקבי: ניתנה תשובה.

עליזה יעקבי: הגברת טוענת שלא קיבלה תשובה.

עליזה יעקבי: היתה שאילתה של חבר הכנסת דהאמשה.

עליזה יעקבי: שירות בתי הסוהר ענה.

חנה פרידמן: גם אנחנו לא קיבלנו תשובה.

דיאנה סעיד חוסיין: הייתי צריכה לקבל אישית, לא מחבר הכנסת דהאמשה.

עליזה יעקבי: הוברר שבגין אירוע זה נפתחו ביח"א שני תיקי חקירה.

עליזה יעקבי: היות ובחקירה הוברר שמדובר על אירוע של שימוש בכוח שנעשה כדין כלפי אסירים ביטחוניים שסירבו לעמוד לחיפוש בעירום.

עליזה יעקבי: בשני התיקים לא נמצאו ראיות לטענות האסירים הביטחוניים שהיה שימוש בכוח כלפיהם.

דוד אזולאי: האם מקובל להפשיט לגמרי את האסירים לחיפוש בעירום?

עליזה יעקבי: כן, אבל יש כללים איך זה נעשה.

טלב אלסאנע: אולי תגידי לנו מה הכללים?

עליזה יעקבי: קודם כול, חיפוש נעשה כשאסיר לבד, על-ידי בני מינו בלבד.

עליזה יעקבי: חייבים להיות נוכחים לפחות שני סוהרים בתא כדי למנוע טענות.

טלב אלסאנע: סוהרת יכולה להיות שם?

עליזה יעקבי: אין סוהרת.

עליזה יעקבי: חייב להיות בן מינו של האסיר.

דוד אזולאי: האם זה נעשה בצורה ראויה ומכובדת?

טלב אלסאנע: אפשר להפשיט בצורה מכובדת?

דוד אזולאי: רבותי, הנקודה הזאת של העירום, כרגע אני לא יכול לבוא בטענות לאנשים היושבים כאן.

דוד אזולאי: מדובר על תקנה שמאפשרת להם.

דוד אזולאי: אם אנחנו לא מסכימים עם זה, צריך לראות איך מתקנים את זה.

דוד אזולאי: כרגע הדבר נעשה, והוא נעשה בצורה חוקית.

עליזה יעקבי: החוק מאפשר חיפוש בעירום.

עליזה יעקבי: החוק קובע כללים.

עליזה יעקבי: כשאסיר מתנגד לביצוע חיפוש בעירום, יש לו שימוע בפני קצין, והוא מוסמך להחליט האם במקרה הזה יבוצע חיפוש למרות ההתנגדות.

עליזה יעקבי: אם יש אישור, חייבים להודיע לאסיר, שיידע שחייבים לעשות עליו חיפוש, ואומרים לו שהוא יכול להסיר את ההתנגדות.

עליזה יעקבי: אם הוא מתנגד, אין ברירה, אלא לעשות שימוש בכוח נדרש.

דוד אזולאי: הישיבה היתה אמורה להתחיל ב-12:30, הרבה מאוד אנשים בחוץ, ולכן אני מבקש להגיע כבר לסיכום.

דוד אזולאי: אני מראש מתנצל בפני אלה שלא הספקתי לתת להם את רשות הדיבור.

אכרם אבו-לבדה: אדוני, אני אגיש את המסמכים לוועדה.

אכרם אבו-לבדה: היו הרבה דברים מעבר למה שציינה אמו של האסיר, גביתי תצהיר מפורט במשך שעה וחצי.

דוד אזולאי: לא ניתנה לך רשות דיבור.

דוד אזולאי: חברים, תעזרו לי.

דוד אזולאי: אנחנו מוגבלים בזמן.

דוד אזולאי: אני מבקש מנציגי השב"ס לסכם.

דוד אזולאי: יש נושאים חשובים מאוד, שעלו לאורך כל הדרך אצל כל חברי הכנסת: נושא העירום, שאני מקבל את הדברים.

דוד אזולאי: בנושא הקנסות עדיין לא קיבלתי תשובה.

מיכאל חלפון: קנס ניתן להטיל רק על אסיר שהוא שפוט ולא עציר.

דוד אזולאי: אותו קנס של 200 או 300 שקלים על שירה, מה זה?

דיאנה סעיד חוסיין: אדוני, 900 שקלים בתוך יומיים.

עליזה יעקבי: יש חוקים, זה גם נעשה על-פי החוק.

טלב אלסאנע: גם בחוק, תלוי איך משתמשים בו, צריך להשתמש בו בתום לב, לא בשרירות לב.

חנה פרידמן: יש כאן עורך-דין שלקח תצהיר מהאסיר שדובר עליו כאן.

חנה פרידמן: אולי נשמע מה שיש לו לומר?

דוד אזולאי: גברתי, שמעתי אותך, יש לנו מגבלות של זמן.

חנה פרידמן: אף אחד מארגוני זכויות אדם לא דיבר, לפחות שעורך-הדין אכרם אבו-לבדה ידבר, שיקריא את התצהיר.

דוד אזולאי: יכול להיות שיהיה המשך לישיבה הזאת.

דוד אזולאי: אני חושב שלא מיצינו את הדיון היום.

דניאלה במברג אנוש: הוקדש זמן לדיון השני, שלא היה אמור להיות, וחבר הכנסת עסאם מח'ול פתח ואמר שהוא לא מתייחס לכתבה.

דוד אזולאי: אני לא שלם עם עצמי, אני חושב שלא מיצינו את הדיון הזה.

דוד אזולאי: יכול להיות שצריך לקיים דיון נוסף בנושא הזה.

דוד אזולאי: אני מבקש שתבינו את המגבלה שלי, יש הרבה אנשים שעומדים בחוץ, אנשים שהגיעו מרחוק, והם היו אמורים להתחיל את הדיון ב-12:30, ואני שורף את הזמן שלהם, וחבל לי.

עליזה יעקבי: לגבי הקנסות, עונשים שאפשר להטיל על אסיר, קבועים בחוק, והכול נעשה במסגרת החוק.

עליזה יעקבי: שירה של אסיר, אני לא יודעת מה זה היה.

עליזה יעקבי: בחלק מהשירים יש הסתה.

עסאם מח'ול: אפילו בבית הכלא הם לא טוענים את זה.

עליזה יעקבי: אני לא יודעת, לא בדקתי את הנושא.

עסאם מח'ול: למה את מעלה את זה?

עסאם מח'ול: כבר יש לך סיבה?

עסאם מח'ול: למה יש לך תשובה לכל דבר?

מיכאל חלפון: לא מדובר בשירים.

מיכאל חלפון: בדרך כלל בבית סוהר בשעות הלילה מבקשים שיהיה שקט, כדי שהאסירים יוכלו לישון.

מיכאל חלפון: לעתים יש מישהו שעומד ומסית בתוך התא, והסוהרים שומעים, ועל זה הם נשפטים.

מיכאל חלפון: הם נשפטים על הסתה פרועה בתא.

חנה פרידמן: למה אין זכות דיבור לארגוני זכויות אדם?

חנה פרידמן: עוד פעם שומעים את כל הרשויות, ואותנו לא שומעים בכלל.

דוד אזולאי: אני מבקש לאפשר למפקד גוש הצפון לסיים.

חנה פרידמן: למה הוזמנו בכלל?

דוד אזולאי: אני מבקש לאפשר לו לסיים.

מיכאל חלפון: אני אוסיף בעניין החיפוש.

מיכאל חלפון: ההתנגדות לחיפוש נובעת מההחלטה של האסירים הביטחוניים שלא יערכו חיפוש, זה לא שהאסיר המסכן לא רוצה לעבור חיפוש.

מיכאל חלפון: הם אומרים בפירוש.

מיכאל חלפון: יש לי הרבה ידיעות, וגם הדוברים אומרים לי, שאם אסיר יעמוד לחיפוש, הוא יקבל מכות כשהוא ייכנס לאגף, ולכן הם מתנגדים.

מיכאל חלפון: ההתנגדות היא פסיבית, לא שפה יש משהו מיוחד.

דיאנה סעיד חוסיין: מישהו אוהב לקבל מכות?

דיאנה סעיד חוסיין: חיפוש בעירום עושים כדין, וגם מכות, עד לשבר בגב, עושים כדין.

דיאנה סעיד חוסיין: לפחות תדבר בצדק.

מוניר מנסור: הם מדברים על עדויות שמיעה מאדם זה ומאדם אחר.

מוניר מנסור: אני הוכיתי פעמיים.

דוד אזולאי: מוניר מנסור, לא שומעים אותך.

קריאה: אדוני, היתה גם הטרדה מינית.

דוד אזולאי: אתם רוצים לקחת רשות דיבור?

קריאות: כן.

דוד אזולאי: אני לא אתן.

דוד אזולאי: אני מתפלא עליכם, דווקא אתם אנשים שאמורים לשמור על החוק ועל הזכויות, דווקא כאן אתם לא שומרים?

טלב אלסאנע: זה לא אומר שהם צריכים לוותר על הזכויות שלהם.

דוד אזולאי: אם רק הייתם שומעים אותי, הכול היה בא על מקומו בשלום.

דוד אזולאי: רבותי, אני מרגיש שלא מיצינו את הדיון.

דוד אזולאי: גם אנשי השב"ס, גם האורחים המכובדים כאן, מכל האגודות לזכויות האסיר, לא שמענו.

דוד אזולאי: אני חושב שבצדק נעשה להם עוול שלא שמענו אותם.

דוד אזולאי: אני נאלץ להפסיק את הישיבה, לא מרצוני.

דוד אזולאי: יש לי כמה הצעות סיכום, ואני מבקש מהחברים לשים לב לדברים.

עסאם מח'ול: אני רוצה להביא לתשומת לב הוועדה והיושב-ראש, וזה נוגע למה שיקרה מחר, לא למה שקרה אתמול.

עסאם מח'ול: ב-25 לנובמבר 2003, בוועדת הפנים, בנושא אלימות שוטרים וסוהרים כלפי עצירים או אסירים בכלא שאטה, הופיע כתב הטלוויזיה ארז רותם, שפרסם כתבה.

עסאם מח'ול: אני רוצה להתייחס למה שאמרו נציגי השב"ס, אני אקריא את המשפט האחרון: "יש לנו עדויות, שחור על גבי לבן, על סוהרים שהפעילו לחץ על אסירים כדי שימשכו תלונות, כולל רופא בית הכלא, כולל סוהרים שבאו להצהיר אחרי שהגיש תלונה, ואמרו לו: תמשוך בבקשה את התלונה, אם לא תמשוך, יבולע לך".

עסאם מח'ול: זה עלה בכתבה, מן העדויות, גם של עורכי-דין וגם של אסירים.

עסאם מח'ול: אני מזהיר מכל ניסיון להפעיל לחץ על אותם אנשים, שהזכרנו אותם כאן היום, שעלולים להיות נתונים ללחצים של נציגי השב"ס, שבאים לכאן ומיתממים.

עסאם מח'ול: אני מציע שהוועדה תבקש סיור בדחיפות, ואני מציע שהוועדה תקבע שבעקבות הסיור, שיהיה גם בהשתתפות נציגי הארגונים ובהשתתפות נציגי התקשורת, נקיים כאן דיון.

עסאם מח'ול: אני חושב שאין לנו ברירה, אלא לבקש, בסופו של דבר, ועדת חקירה שתחקור את מה שקורה בין כותלי בתי הסוהר.

דוד אזולאי: רבותי, אני חוזר ומבקש מכל הגורמים, כולל אנשים פרטיים, שמרגישים שבני המשפחה שלהם נפגעו, שיעבירו לוועדה שמות בצורה מסודרת, ואני מבטיחכם נאמנה, על דעתו של היושב-ראש, הנושא הזה ייבדק.

דוד אזולאי: אנחנו נדרוש הסברים לכל מקרה ומקרה.

דוד אזולאי: ברשותכם, אני רוצה לגשת לסיכום הדיון: הוועדה מחזקת את ידי הסוהרים העושים מלאכתם נאמנה, כדי לשמור על הסדר- - -

עסאם מח'ול: מה זה שייך?

דוד אזולאי: קשה לך לשמוע, אבל תשמע אותי עד הסוף.

דוד אזולאי: אני חוזר: דבר ראשון, אנחנו מחזקים את ידי הסוהרים העושים מלאכתם נאמנה כדי לשמור על הסדר ואוכפים את החלטות בית-המשפט ומגנים את אלו החורגים מתפקידם.

דוד אזולאי: דבר שני, הוועדה פונה לשר לביטחון פנים, הממונה על השב"ס, לבדוק את הנעשה בכלא שאטה וכלא גלבוע ולהעביר את הממצאים לוועדה.

דוד אזולאי: דבר שלישי, הוועדה תסייר בזמן הקרוב בכלא גלבוע ובכלא שאטה, ולאחר הסיור נקיים דיון נוסף עם כל הנציגים הנוכחים כאן כדי למצות את הדיון.

דוד אזולאי: דבר רביעי, חברי הכנסת והחברים הנוספים מתבקשים להעביר שמות ומכתבים לוועדה להמשך טיפול, והוועדה תדרוש תגובה על כל מכתב ומכתב.

דוד אזולאי: לסיום.

דוד אזולאי: אני רוצה להתנצל בפני אותם חברים שלא דיברו.

דוד אזולאי: אני אאפשר להם בפעם הבאה לדבר.

דוד אזולאי: תודה רבה לכולם.

דוד אזולאי: הישיבה נעולה.