ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 219, 2004-06-08 09:30

יורי שטרן: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת הוועדה.

יורי שטרן: נשיאות הכנסת העבירה אלינו לדיון מהיר את הצעתו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז: "חופשת אסירים ובריחת רוצחו של דרק רוט, משה בן איבגי, מהכלא.

יורי שטרן: זאת איננה הפעם הראשונה שבה אנחנו מתכנסים כאן בוועדה כדי לדון במקרים ספציפיים של מחדלים בפעילותם של רשויות אכיפת החוק – אם זו המשטרה, שירות בתי הסוהר או תופעות בבתי דין.

יורי שטרן: הסיבה לכך, ואני מניח שזוהי גם הסיבה ליוזמתו זו של חבר הכנסת פינס-פז, היא דאגתנו כאזרחים; אני מסתכל על המצב כמו כל אזרח מן השורה במדינה.

יורי שטרן: איך אני, כאזרח המדינה, מוגן מפני פורעי החוק – מפני שודדים, רוצחים, עברייני סמים, וכל מי שמפריע לנו בחיי היומיום?

יורי שטרן: האם המשטרה וכל המערכות אכן עומדות לצדי?

יורי שטרן: האם הן דואגות לבוא אליי בעת צרה, לתפוס את מי שעבר את העבירה, לתת לו את העונש המתאים, לדאוג שהוא לא יברח מבית הכלא ולא יחזור על העבריינות ואל הפשיעה כאשר הוא ישתחרר?

יורי שטרן: כך למשל, כשדנו ברצח הנורא של הצעיר העולה נמוב בעיר אשקלון לפי מספר חודשים.

יורי שטרן: אחד הדברים שזעזע אותי ואת שאר החברים כאן היה העובדה שהרוצח שדקר אותו ללא סיבה בשעות הבוקר, נתפס בעבר על דקירה, השופט נתן לו כמה חודשים בבית הכלא, הוא שוחרר, ושום דבר כביכול לא קרה.

יורי שטרן: לא פעם נוצר הרושם שאנשים מסוכנים לציבור מסתובבים משום מה בחופשיות גדולה יותר בהשוואה לאזרח הנורמלי, שצריך לעבור באופן חופשי את היום ואת הלילה בלי לדאוג ובלי לפחד.

יורי שטרן: לכך אנחנו מצפים מהמשטרה, משירות בתי הסוהר ומבתי המשפט, ולא תמיד אנחנו מקבלים.

יורי שטרן: נקודה אחרונה, אותה הזכרתי גם בישיבות שערכנו עם השר לבטחון פנים ועם ראשי המשטרה, ואני מקווה שבקרוב נארח כאן גם את המפכ"ל החדש: טוב ויפה שלמשטרה יש תוכנית למלחמה בפשיעה המאורגנת, ואנחנו באמת תומכים בתוכנית הזאת; טוב שהמשטרה עוסקת בכל מיני פשעים וסקופים שמקבלים הרבה כותרות, וברור שהמשטרה חייבת לדאוג לביטחון שלנו במקרים של פיגועי טרור, והיא אכן נקראת בכ ל פעם לטפל בהם.

יורי שטרן: אבל כאזרחים, מה שמדאיג אותנו ביותר הוא היומיום שלנו – שלא יתרחש שוד בבית שלנו, שאיש לא ידקור את הילדים שלנו כשהם הולכים לבר, לבית קפה או לדיסקוטק, ושאיש לא ירביץ להם, ושנהיה מוגנים ברחובות ובשכונות שלנו, ולא נחיה בפחד.

יורי שטרן: לא מזמן זה היה מובן מאליו, ונרשמה הדרדרות גדולה בשנים האחרונות.

יורי שטרן: לדעתי, שום דבר שתופס כותרת לא מצדיק ולא נותן צל"ש למשטרת ישראל, לשירות בתי הסוהר ולמערכת המשפט אם הם נוטשים אותנו בהתמודדות מול הפשיעה הקטנה, היומיומית והשיגרתית – המכה שרוב האזרחים סופגים, הרבה יותר מהטרור.

יורי שטרן: אבקש מחבר הכנסת המציע, אופיר פינס-פז, להציג את הנושא.

אופיר פינס-פז: תודה, אדוני היושב ראש.

אופיר פינס-פז: אכן מדובר בנושא פרטני, שלדעתי זועק לשמים.

אופיר פינס-פז: עם זאת, מעבר לבירור נסיבות המקרה עצמו, כדאי לדבר מעט על המדיניות הנהוגה בשירות בתי הסוהר לגבי מתן חופשות לאסירים – אלו אסירים זכאים לכך, מתי, מתי זה נבנה, מתי זה מאושר, מה תפקידו של בית המשפט בעתירות של אסירים לגבי מתן חופשות.

אופיר פינס-פז: אך אין ספק שהסוגיה הספציפית הזאת של בן איבגי מעלה את הנושא הזה לסדר היום, כי היא זועקת לשמים.

אופיר פינס-פז: הרי את הסיפור הטראגי של שני חבר'ה בני 14, שרוצחים את נהג המונית דרק רוט ז"ל, זוכר כל אדם בישראל בצמרמורת.

אופיר פינס-פז: כפי שאמרת אדוני היושב ראש, הרצח נערך ללא שום סיבה, סוג של "פאן", משהו מטורף לחלוטין, מין תפוז מכאני בגירסאות ישראליות של מוחות מעוותים.

אופיר פינס-פז: הם נתפסו וקיבלו 21 שנות מאסר.

אופיר פינס-פז: כעבר תקופה מסוימת התחילו שני הרוצחים – בן אבגי ואלוני – לצאת לסבב חופשות על פי נהלי שירות בתי הסוהר.

אופיר פינס-פז: באחת החופשות שלהם הם ביצעו שוד מזויין בחנות מכולת.

אופיר פינס-פז: זה לא להאמין – הם נשפטו וקיבלו 5 שנות מאסר נוספות.

אופיר פינס-פז: מבחינתי, מאותה שניה הם יכולים לעמוד על הראש, לרדת לרצפה, להתהפך, לעמוד – בבית הם לא יהיו.

אופיר פינס-פז: נגמר.

אופיר פינס-פז: את המערכת הישראלית צריך ללמד.

אופיר פינס-פז: אפשר לדפוק אותה פעם אחת, אסור לדפוק אותה פעמיים.

אופיר פינס-פז: אין מה לעשות.

אופיר פינס-פז: פעם אחת אתה תמיד צריך לתת הזדמנות לבן אדם, גם הזדמנות חוזרת.

אופיר פינס-פז: אבל לא יכול להיות שאנשים מנצלים לרעה את הנכונות של הממסד ללכת לקראתם, ברמה של הקלה ושל זכויות אדם.

אופיר פינס-פז: הרי ברוב בתי הסוהר בארצות הברית אין בכלל חופשות, למיטב ידיעתי.

אופיר פינס-פז: פולארד יצא פעם לחופשה?

אופיר פינס-פז: באמת, הוא נמצא 20 שנה בבית סוהר, והוא לא רצח אף אחד.

אופיר פינס-פז: מישהו חושב לתת לו יום חופש, שעה חופש?

אופיר פינס-פז: אני בעד לתת, אני בעד שנהיה הומניים ונלך לקראת.

אופיר פינס-פז: שלא תבינו אותי לא נכון – אני האחרון שאתנגד לכך שאסירים יקבלו את הזכויות שלהם, אני דאגתי לזכויות אסירים ודואג גם היום לזכויות אסירים, כולל בנושא חופשות, עם כל הנציבים.

אופיר פינס-פז: זאת איננה השאלה.

אופיר פינס-פז: השאלה נוגעת למצב שבו אסיר עושה שימוש לרעה ומבצע עבירה פלילית – שוד מזויין – במסגרת חופשתו; בכך נגמר הסיפור.

אופיר פינס-פז: ואכן, שירות בתי הסוהר חשב שבכך זה נגמר, ומשטרת ישראל אכן אמרה שהוא ממשיך להיות קשור לגורמים עבריינים.

אופיר פינס-פז: ובא בית המשפט במדינת ישראל – ואני בדרך כלל מגונן עליו ותומך בו, אבל כמה אפשר – והוא "גאון".

אופיר פינס-פז: מה אכפת לו?

אופיר פינס-פז: חוזר למשפחה שלו ולעניינים שלו.

אופיר פינס-פז: גמר את יום העבודה, עשה את שלו.

אופיר פינס-פז: הוא הומניסט גדול, השופט.

יורי שטרן: אולי הוא לא הספיק לקרוא את התיק?

יורי שטרן: אתה יודע כמה פעמים זה קורה?

יורי שטרן: אצלנו לשופטים אין אחריות אישית.

יורי שטרן: אתה מגלה דברים איומים.

אופיר פינס-פז: אולי אתה צודק.

אופיר פינס-פז: זה הפך באמת להיות בית חרושת – לך תדע.

אופיר פינס-פז: אולי זה סטאז'ר שבכלל לא קרא את התיק.

יורי שטרן: בתל אביב אתה מוזמן אחד מתוך 10 לאותה השעה, אתה ממתין ואז בא השופט, פותח את התיק, רואה אותו בפעם הראשונה, ומחליט.

אופיר פינס-פז: זהו בית חרושת – גם בגלל שאנחנו לוחצים לקבל תפוקות.

אופיר פינס-פז: המערכת המשפטית מסובכת מאוד, ולא נפתח אותה כרגע.

אופיר פינס-פז: אבל לא יכול להיות ששופט סביר בישראל קורא תיק שבו בא בחור רצח, קיבל חופשה מבית הסוהר וביצע שוד מזויין.

אופיר פינס-פז: המשטרה אומרת – ומן הסתם גם הביאה ראיות לכך – שהוא קשור לגורמים עברייניים.

אופיר פינס-פז: אלו ראיות צריך בשביל זה?

אופיר פינס-פז: בא האדם והוכיח שהוא עבריין וקשור בפלילים – הוא העבריין בעצמו.

אופיר פינס-פז: למי בדיוק הוא צריך להיות קשור כדי להוכיח את זה?

אופיר פינס-פז: הוא בצע את השוד בעצמו.

אופיר פינס-פז: ואילו השופט נותן סעד ומאפשר לו לצאת שוב לחופשות.

אופיר פינס-פז: התוצאה היא שהבחור בורח – מהארץ או לא מהארץ.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב ראש, לפעמים אני שואל את עצמי עד איפה האחריות?

אופיר פינס-פז: אני מתעסק כרגע במקרה אחר, שאינו קשור בכלל לנושא הנדון: שופט החליט לפני שנים רבות במעמד צד אחד לתת לאם ולילד לעזוב את הארץ – ואתה מכיר את המקרה.

אופיר פינס-פז: יש על השופט הזה הרבה מאוד תלונות, ואני מטפל עכשיו בהקשר הכולל שלו.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהוא לא צריך להיות שופט בישראל.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב ראש, שופט בבית משפט בישראל הוא כמו מסמר בלי ראש – אתה נכנס עד הפנסיה.

אופיר פינס-פז: רובם מגיע לשרת עד הפנסיה, וחלקם לא.

אופיר פינס-פז: מה לעשות?

אופיר פינס-פז: כמו בכל מקצוע, יש מתאימים ויש לא מתאימים, יש מי שסורח ויש מי שלא יכול להמשיך לכהן.

אופיר פינס-פז: אבל נחזור לענין: ראשית, צריך לקבל תשובות מהנהלת בתי המשפט איך נפלה תקלה כה חמורה תחת ידו של שופט.

אופיר פינס-פז: שנית, מה קורה עם המעקב על אסיר הנמצא בחופשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב ראש, אני רוצה לשתף אותך בכמה נתונים: לפי הנתונים שבידי, ב-20 השנים האחרונות, 82 אסירים לא חזרו מחופשות, מתוכם 14 רוצחים.

אופיר פינס-פז: בשנתיים האחרונות בלבד מדובר ב-17 אסירים שלא חזרו מחופשה, מתוכם 3 אנסים.

אופיר פינס-פז: המידע הזה התפרסם ב"מעריב אונליין".

אופיר פינס-פז: לגבי בית הסוהר עצמו – כתוב כאן שכלא השרון בו הוא ישב אמור להיות כלא של עד 7 שנות מאסר.

אופיר פינס-פז: לבן איבגי נפסקו 25 שנות מאסר בסך הכל, וזה יותר מ-7.

תג"ד חיים שמולביץ: יתרה עד לשני שליש – 7.

תג"ד חיים שמולביץ: את הרבע לא מחשבים.

יורי שטרן: סליחה, לפי הנהלים שלכם אתם מחשבים את יתרת הישיבה בבית הסוהר מתוך הנחה שהאסיר ישתחרר?

תג"ד חיים שמולביץ: לפי העובדה שעניינו יבחן בוועדת שחרורים בתום שני שליש.

תג"ד חיים שמולביץ: יש כל מיני הליכים שנעשים לפני הבחינה הזאת.

אופיר פינס-פז: יש כאן מצב לא הגיוני: מצד אחד הם מתחילים להוציא אסירים לחופשות רק אם הם סיימו לרצות רבע מתקופת מאסרם הכוללת, ויש להם פחות מ-15 שנות מאסר.

אופיר פינס-פז: את הרבע הם מחשבים מהסך הכל, ואת היתרה הם מחשבים מהשני שליש.

אופיר פינס-פז: זוהי סתירה פנימית.

תג"ד חיים שמולביץ: זה לצורך מיון החזקת האנשים בבתי הסוהר.

אופיר פינס-פז: השיקול הזה איננו נכון לכל צורך, כי אתם יוצאים מתוך הנחה שהאסיר יקבל את השליש.

רחל גוטליב: רק לצורך מיון לבית סוהר מסויים.

תג"ד חיים שמולביץ: אבל הוא לא ברח מתוך בית הסוהר החוצה.

תג"ד חיים שמולביץ: זוהי החלטה האם לשים אותו בבית סוהר מרבי או בבית סוהר בינוני.

תג"ד חיים שמולביץ: אין לכך משמעות.

יורי שטרן: אבל התנאים מקלים יותר.

תג"ד חיים שמולביץ: זה תלוי באגף שבו הוא נמצא.

תג"ד חיים שמולביץ: יש אגף בבית סוהר מרבי שהתנאים בו טובים יותר בהשוואה לאגף אחר בבית סוהר בינוני.

אופיר פינס-פז: כשכיה

אופיר פינס-פז: נתי כיושב ראש ועדת החוקה חוק ומשפט, שינינו את הקריטריונים לגבי קבלת שלישי – לא רק התנהגות טובה, אלא שורה ארוכה של קריטריונים.

אופיר פינס-פז: אבל אדם שעבר עבירה פלילית תוך כדי תקופת מאסרו, ונידון לחמש שנות מאסר, זה חלק מהשיקול לרעה שלא לתת לו.

אופיר פינס-פז: אני לא מכיר את המכלול, אבל וודאי שזה לא עומד לזכותו, אלא לחובתו.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהוא לא חשב שהוא יקבל שליש, אחרת הוא לא היה בורח.

אופיר פינס-פז: עוד שנתיים-שנתיים וחצי הוא בחוץ, מה הוא משוגע?

אופיר פינס-פז: אני לא יודע אם הוא בארץ או אם הוא עזב את גבולות הארץ.

יורי שטרן: חבר הכנסת פינס-פז, אני מציע שנתחיל לשאול שאלות, כי יש אומנם ערך בבדיקת נושא פרטני לגופו, אבל אנחנו מעוניינים לדעת קודם כל היכן היו תקלות, במטרה לנסות ולמנוע אותן בעתיד.

יורי שטרן: חבר הכנסת פינס-פז, אני מבין שהשאלות שלנו מופנות ראשית למערכת הנהלת בתי המשפט, ושנית – למשטרת ישראל, שלמיטב הבנתי היתה אמורה לעקוב אחרי אסיר כה מסוכן, שהוא למעשה עבריין חוזר.

אופיר פינס-פז: השאלה הגדולה, אדוני היושב ראש, היא איך מונעים עד כמה שאפשר הישנות מקרים מהסוג הזה.

יורי שטרן: מר פדהצור, בבקשה.

אבישי פדהצור: מטבע הדברים, אני לא יכול להגן על החלטה ספציפית.

אבישי פדהצור: החלטה ספציפית עומדת על כנה, והתבססה על איזשהם אדנים עובדתיים ומשפטיים.

אבישי פדהצור: בהערת אגב אני יכול להעיר, שדווקא האדנים שעל בסיסם ניתנה ההחלטה אינם אלו שהיו הבסיס למקרה הספציפי; שם הבנתי שהיה חשש מפני התחברות עם עבריינים ופעילות עבריינית.

אבישי פדהצור: בינתיים, לפחות, זה לא מה שקרה.

אבישי פדהצור: שאלת הכשל – אם בכלל היתה בהחלטה השיפוטית – איננה קשורה לתופעה הספציפית שאירעה כאן.

אופיר פינס-פז: זה היה מתוחכם מדיי בשבילי.

אבישי פדהצור: כל הדיון כאן מתבסס על העובדה שיש חשש מפעילות עבריינית וכולי.

אבישי פדהצור: במקרה הספציפי הזה, מדובר בבריחה מהארץ.

יורי שטרן: אפרופו – בריחה היא גם עבריינות.

אבישי פדהצור: אבל לא בהקשר הזה.

אבישי פדהצור: אבל זה רק כדי לחדד את הדברים.

אופיר פינס-פז: קראת את התיק של השופט לקראת הדיון?

אבישי פדהצור: ראיתי את ההחלטה.

יורי שטרן: ואת הנימוקים.

יורי שטרן: מה היתה מידת ההתחשבות הנדרשת מהשופט לאור העובדה שמדבור באסיר מסוכן, שניצל בעבר את חופשתו על מנת לעבור עבירה נוספת?

אבישי פדהצור: אני חוזר ואומר שאני לא יכול להגן על החלטה של שופט – וזה גם לא מתפקידי.

אבישי פדהצור: ברגע שהיא ניתנה, ניתן היה לבקש את עיכוב ביצועה, וניתן היה לתקוף אותה שיפוטית.

אבישי פדהצור: קטונתי מלהגן על החלטה שיפוטית, יהא אופיה ותוכנה ככל שיהא.

אבישי פדהצור: מה שאני כן יודע הוא שבית המחוקקים הזה כבר הוכיח שכאשר הוא איתר כשלים, לדעתו, בהפעלת שיקול הדעת השיפוטי, הוא פעל בדרכים החוקיות לצמצם את שיקול הדעת בהקשר הזה.

אבישי פדהצור: למשל, עונשי מינימום בעבירות מסויימות.

יורי שטרן: אבל היה הרבה יותר נכון אם המערכת היתה מסיקה בעצמה את המסקנות, והיתה מנחה את השופטים.

אבישי פדהצור: הבעיה היא שאתה לא יכול להנחות את השופט; השופט הוא אוטונומי, ועובד פר מקרה.

יורי שטרן: אבל יש מה שנקרא "מדיניות בתי משפט".

יורי שטרן: כך למשל, בעבירות המין בזמנו, הכנסת אכן התערבה, נוצר לחץ ציבורי והתחילו להחמיר בעונשים.

יורי שטרן: כעת אנחנו עוסקים בסחר בנשים ובסמים – זהו אותו המצב.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשאול שאלה משלימה לשאלתו של היושב ראש: אם כשל של שופט הוא מקרה חד פעמי, צריך לנזוף בו – ולא אני, אלא מי שאחראי עליו – לקרוא לו, לדבר אתו ולהגיד: אנחנו מבקשים שזה לא יקרה, ולשמוע הסברים.

אופיר פינס-פז: אבל אם זוהי תופעה שבה אסירים עותרים לגבי סבב חופשות, וידם של השופטים קלה באישור החופשות, בניגוד לחוות דעת מקצועיות של שירות בתי הסוהר והמשטרה, יכול להיות שצריך להתערב.

אופיר פינס-פז: אני לא מתכוון להתערב במקרה פרטני.

אופיר פינס-פז: אני יכול להעיר ולמתוח ביקורת, אבל אני לא מתכוון להתערב.

יורי שטרן: למעשה, מפקד בית הסוהר הוא מי שמקצה חופשה – הוא ממליץ והנציבות מאשרת.

יורי שטרן: איך הדבר מגיע לבית המשפט?

תג"ד חיים שמולביץ: ראשית, לפי סעיף 62 לפקודת בתי הסוהר יש לאסיר זכות להגיש לבית המשפט המחוזי שבאזור שיפוטו נמצא בית הסוהר עתירה נגד רשויות הכלא בכל ענין הנוגע למאסרו או למעצרו.

תג"ד חיים שמולביץ: כמובן שנושא היציאה לחופשה הוא ענין הנוגע לכך.

תג"ד חיים שמולביץ: במקרה הספציפי הזה, עמדת שירות בתי הסוהר בצירוף עמדתה של משטרת ישראל היתה שאין מקום להוציא את האסיר הזה לחופשה.

תג"ד חיים שמולביץ: על פי זכותו, הוא פנה לבית המשפט ועתר.

יורי שטרן: וכשהוא פנה לבית המשפט והתקבלה החלטה כה מוזרה של השופט, האם ערערתם עליה?

תג"ד חיים שמולביץ: החלטה האם המקרה הספציפי מצדיק ערעור לבית המשפט העליון – כן או לא – היא החלטה של פרקליטות המדינה.

תג"ד חיים שמולביץ: עמדתנו ניתנה.

תג"ד חיים שמולביץ: במקרה הספציפי הזה, לא היה ערעור.

תג"ד חיים שמולביץ: אני לא רוצה להעביר ביקורת על עמדתו של השופט, זכותו של בית המשפט לקבוע והוא מעביר את הדברים במבחן הביקורת שלו.

תג"ד חיים שמולביץ: אוכל להקריא מתוך ההחלטה את החלק הרלוונטי לגבי עמדתו של השופט: "מאחר ואין בידי משטרת ישראל, כמו גם בידי שירות בתי הסוהר, מידע מהזמן האחרון המעלה חשש שאם העותר יחזור לסבב חופשות הוא יעסוק בפלילים, אני מורה על החזרתו של העותר לסבב חופשות.

תג"ד חיים שמולביץ: " כלומר, בית המשפט ביקש מידע חדש ועדכני מעבר למידע שהיה קיים, מעצם העובדה שבעבר הוא יצא לחופשה וביצע עבירה במהלך חופשתו.

תג"ד חיים שמולביץ: השופט אמר: במשך שנה וחצי האיש הזה היה משולל חופשות, אנחנו רוצים לראות מידע חדש.

תג"ד חיים שמולביץ: לפי גירסת בית המשפט, את זה הוא לא קיבל.

תג"ד חיים שמולביץ: לפני שניכנס לסוגיה הכוללת, אציג מעט נתונים: במהלך שנת 2003, הוגשו 2,576 עתירות לבית המשפט, מתוכן 1,214 עתירות – 47% - עסקו בנושא חופשות.

תג"ד חיים שמולביץ: מתוך אותם 1,214 עתירות, בית המשפט לא קיבל את עמדת שירות בתי הסוהר ב-66 מקרים – כלומר, 5.4% - ונתן החלטה בניגוד לדעתנו.

תג"ד חיים שמולביץ: המקרה שלפנינו הוא אחד מאותם 66 מקרים במהלך שנת 2003.

יורי שטרן: מתוך אותם 66 מקרים, האם יש מקרים נוספים שבהם החלטת השופטים הביאה לתוצאה שלילית?

תג"ד חיים שמולביץ: אני לא מכיר את הנתון הזה בצורה מדוייקת, ולכן אני לא רוצה להתחייב.

תג"ד חיים שמולביץ: עם זאת, אני חושב שיש אסיר אחד נוסף שבית המשפט החליט לאפשר לו לצאת לחופשה, והוא לא חזר.

סימה ימין: יש כמה אסירים שבית המשפט החליט לאפשר להם לצאת לחופשה, ובסופו של דבר נוצרה בעיה – לא תמיד הם לא חזרו, אלא הם חזרו מאוחר יותר או בצעו עבירות פליליות.

אופיר פינס-פז: כשאתה אומר 1,214 עתירות בנושא חופשות, אני מבקש להקשות עליך, כי לדעתי הנתון הזה מעוות.

אופיר פינס-פז: מדוע?

אופיר פינס-פז: כי אני בטוח שאסיר עותר יותר מפעם אחת.

אופיר פינס-פז: ההחלטה היא החלטה נקודתית – 66 החלטות אכן נוגעות ל-66 אסירים, אבל 1,214 העתירות--

תג"ד חיים שמולביץ: יש להניח שזה תואם את מספר האסירים.

אופיר פינס-פז: אם רק 500 אסירים הגישו את אותן 1,214 עתירות, 66 עתירות לא מהוות 5%, זה הופך ל-15% עד 20%.

אופיר פינס-פז: אני עכשיו רואה בתיק הזה שבן אבגי עתר 10 פעמים.

תג"ד חיים שמולביץ: היו מספר דיונים בעתירה.

תג"ד חיים שמולביץ: אבל בדרך כלל זה לא סביר שאסיר יעתור מספר רב של פעמים בדיוק באותו הנושא, כאשר אין שינוי הנסיבות, למרות שזוהי זכותו.

יורי שטרן: חבר הכנסת פינס-פז, מתי היתה החופשה הקודמת של אותו אסיר?

תג"ד חיים שמולביץ: שנה וחצי לפני כן.

תג"ד חיים שמולביץ: הוא היה משולל חופשות במשך שנה וחצי.

יורי שטרן: אין לכם שום כלל לפיו אסיר שניצל לרעה את חופשתו, הנושא לא עולה תקופה מסויימת.

סימה ימין: אי חזרה מחופשה – שנתיים.

סימה ימין: עבירה פלילית – חצי שנה.

תג"ד חיים שמולביץ: אגב, הפקודה אפילו מדברת על איחור לפי שעות.

תג"ד חיים שמולביץ: כלומר, אם אסיר צריך לחזור במועד מסויים ובשעה מסויימת, והוא מאחר שעה, הוא משולל חופשות במשך חודש.

תג"ד חיים שמולביץ: אם הוא מאחר מעל 6 שעות – זה קרוב לחצי שנה.

תג"ד חיים שמולביץ: אם הוא מאחר מעל 20 שעות הוא משולל חופשה למשך שנה.

תג"ד חיים שמולביץ: מעל 48 שעות – הוא משולל חופשה במשך שנה וחצי.

תג"ד חיים שמולביץ: מלבד זאת, על איחור של מעל 48 שעות נפתח לו תיק פלילי, על כל המשמעויות הנלוות לכך.

יורי שטרן: מה קורה עם אסירים שמאחרים להופיע במשך שנים?

אופיר פינס-פז: אלו שדקרו מישהו במהלך החופשה, אבל הגיעו בזמן – זה חצי שנה.

אופיר פינס-פז: זה מדהים.

תג"ד חיים שמולביץ: במישור הכללי, יש מספר תנאים לאישור חופשה: (א) אסיר מסווג לקטגוריה שמאפשרת יציאה לחופשה.

תג"ד חיים שמולביץ: הרי חופשה איננה זכות מוקנית, אלא טובת הנאה – משהו שנתון לשיקול דעת, והתנאי הראשון הוא שהאיש לא יהיה מסוכן לשלום הציבור.

תג"ד חיים שמולביץ: כלומר, פקודת החופשות יוצאת מנקודת הנחה שמי שמסוכן לשלום הציבור לא יוצא לחופשות.

יורי שטרן: יש לנו כאן אסיר רוצח, שביצע עבירה במהלך חופשה.

תג"ד חיים שמולביץ: לכן במקרה הזה סוכם שהסיווג שלו יהיה סיווג של אסיר שאינו יוצא לחופשות כלל.

תג"ד חיים שמולביץ: יש סיווג א' – אסיר שלא יוצא לחופשות כלל; יש סיווג ב/1 – סיווג שמאפשר יציאה לחופשות עם מתן רשות מיוחדת לגבי כל מקרה ומקרה; ויש סיווג ב/2 – עם הודעה כללית למשטרה.

תג"ד חיים שמולביץ: במקרה הזה, ברגע שהאיש הזה ביצע עבירה בזמן החופשה, בוטלה השהות שלו במסגרת סבב חופשות, הוא עבר לקטגוריה של מי שלא יוצא לחופשות כלל, ולכן הוא עתר לבית המשפט.

תג"ד חיים שמולביץ: אם אחזור מהפרטני לכללי, אמרנו שהתנאים לאישור חופשה הם: סיווג האסיר לקטגוריה המאפשר יציאה לחופשות.

תג"ד חיים שמולביץ: לאחר מכן הוא עובר את המבחן של משטרת ישראל, שבוחנת את הנושא הזה.

יורי שטרן: השאלה כאן נוגעת להתאמת דרישות וקריטריונים בין שירות בתי הסוהר לבין בתי המשפט.

יורי שטרן: כשהשופט פוסק שאין נתונים חדשים על כך שהאדם יעבור עבירה, הוא עובד לפי קריטריונים שונים לחלוטין מאלו של שירות בתי הסוהר.

יורי שטרן: כי שירות בתי הסוהר קובע שאם אדם נשפט על עבירה דרקונית מאוד, ועבר במהלך חופשתו עבירה חמורה מאוד, כבר אין צורך בשום מידע חדש; מספיק להסתמך על המידע הקודם כדי לפסוק שהזכות לחופשה נשללת ממנו.

יורי שטרן: בא השופט ואומר: לא, אני רוצה שבכל פעם תבדקו מחדש האם גם הפעם הוא ישתתף בשוד או האם גם הפעם הוא ירצח מישהו.

יורי שטרן: במילים אחרות, הוא מצפה מכם להיכנס אל המוח שלו, לערוך אחריו מעקב צמוד, להאזין לשיחות ולמחשבות, ואז לדווח לו אם אכן יש מידע חדש.

יורי שטרן: יש כאן משהו אבסורדי בהתייחסותו של השופט לקביעת שרות בתי הסוהר.

תג"ד חיים שמולביץ: ברשות היושב ראש, מבלי להתייחס לשופט הספציפי ולהחלטה הספציפית.

תג"ד חיים שמולביץ: אני רק יכול לומר שההלכה של בית המשפט העליון במקרים אלו אומרת: "אין בית המשפט צריך להעדיף את שיקול דעתו שלו לגופו של ענין על שיקול דעתם של שלטונות בית הסוהר.

תג"ד חיים שמולביץ: בית המשפט לא הופקד על הטלת הסמכות כאילו הוא עומד במקום שב"ס, אלא רק על ביקורת ההפעלה כדי לברר אם הסמכות הופעלה במקרה זה או אחר לפי הכללים החלים על הפעלת סמכויות מינהליות".

יורי שטרן: לכן אני חוזרת לבתי המשפט.

יורי שטרן: לדעתי, היה כאן משהו שאכן סותר את הנורמה.

יורי שטרן: השופט צריך לבדוק אם המערכת פועלת על פי החוק, ואם זכויות האסיר נפגעו ללא הצדקה משפטית או ציבורית.

יורי שטרן: אלו זכויות נפגעו כאן?

יורי שטרן: מדובר באסיר מסוכן מאוד בהגדרה.

יורי שטרן: איך השופט החליט להתערב?

יורי שטרן: זוהי שאלה אחת.

יורי שטרן: כפי שאמר חבר הכנסת פינס-פז, אני חושב שאתם לא יכולים לעבור על סדר היום מבלי שהשופט הזה ייקרא לדווח על החלטתו, ולקבל נזיפה.

אופיר פינס-פז: מתי הוא ביצע את העבירה במהלך החופשה?

קריאות: לפני שנה וחצי.

סימה ימין: לפני שנה וחצי נשלל ממנו סבב חופשות בשל מידע מודיעיני.

אבישי פדהצור: כשהזכירו כאן שב-10% מהמקרים בית המשפט נעתר לעתירות אסירים, חשבתי שהאש תבוא עכשיו מהכיוון השני – איזה מין בית משפט זה?

אבישי פדהצור: איפה האיזון?

אבישי פדהצור: מה, ל-90% מהאסירים לא מגיע--

אופיר פינס-פז: האיזון הוא העובדה שלא דיברתי.

יורי שטרן: איפה השופט צריך לבדוק את המערכת?

יורי שטרן: למשל, נשללו לאסיר חופשות בשל התנהגות לא טובה בתוך בית הכלא.

יורי שטרן: במקרה זה אפשר לבדוק – כי כאן יכולה להיות נקמנות וכל מני דברים ברמה של התאכזרות אישית וכדומה.

יורי שטרן: אבל כשמדובר בעובדות פשוטות – פעם רצח ופעם שוד – אני לא חושב שצריכה להיות כאן בכלל חוות דעת של שוטר, שיכולה לסתור את העובדות הללו.

יורי שטרן: לכן אנחנו מבקשים שאתם, כהנהלת בתי המשפט, תקחו את המקרה הזה לבדיקה נוספת.

יורי שטרן: השאלה השניה שלי מופנית לשירות בתי הסוהר: אני לא מבין אתכם – למה לא הגשתם ערעור?

אופיר פינס-פז: האם זו פעם ראשונה שהוא יצא לחופשה לאחר בית המשפט?

סימה ימין: הוא ברח מחופשה שניה.

יורי שטרן: אני שואל אתכם: איך לא יזמתם ערעור עם הפרקליטות?

אופיר פינס-פז: לא היה להם שום סיכוי, ואני רוצה להסביר לך למה: השופט כבר נתן פסק קודם בשנת 2003 להוציא אותו לסבב חופשות.

אופיר פינס-פז: הם לא מילאו את הצו, וסירבו למלא את ההוראה הזאת.

אופיר פינס-פז: האסיר עתר שנית, כדי שיוציאו אותו.

יורי שטרן: אז למה לא ערערתם על ההחלטה הראשונה?

יורי שטרן: הרי היה יותר נכון להגיש ערעור.

תג"ד חיים שמולביץ: השופט ביקש לשוב ולבדוק את המידע המודיעיני.

תג"ד חיים שמולביץ: הנושא הזה שב ונבדק על ידי מחלקת המודיעין ומשטרת ישראל, והבדיקה הנוספת הובאה שוב בפני השופט.

אופיר פינס-פז: הוא קבע שאין ממצאים חדשים.

תג"ד חיים שמולביץ: הוא קבע שאין ממצאים חדשים, אבל נעשתה בדיקה נוספת.

תג"ד חיים שמולביץ: בכל מקרה, בכל הקשור לערעור: הפרוצדורה היא שפרקליטות המחוז מייצגת את שירות בתי הסוהר/משטרת ישראל בעתירות אסירים, גם בפני בית המשפט המחוזי.

תג"ד חיים שמולביץ: כשיש החלטה הניתנת בניגוד לעמדת המדינה, אותו פרקליט שמייצג את פרקליטות המחוז, שירות בתי הסוהר ומשטרת ישראל מעלים את הנושא לפרקליטות המדינה.

תג"ד חיים שמולביץ: פרקליטות המדינה לא מגישה בכל מקרה ערעור לבית המשפט העליון, כי היא בוחנת מהם המקרים המתאימים להביא לבית המשפט העליון.

יורי שטרן: מי צריך לצעוק "גוואלד", אם לא אתם?

תג"ד חיים שמולביץ: עמדתו של שירות בתי הסוהר היתה שיש לערער.

תג"ד חיים שמולביץ: לא בכל מקרה הפרקליטות מחליטה אוטומטית להגיש ערעור, כי יש כל מיני שיקולים.

תג"ד חיים שמולביץ: גם כשפרקליטות המדינה חושבת שיש מקום לערער, לא בכל מקרה מגישים, כי בוחרים את המקרים המתאימים להגיע לבית המשפט העליון.

ענת אסיף: אני נציגת משרד המשפטים, אבל לא נשלחתי מטעם הפרקליטות, ואין לי פרטים בנידון.

ענת אסיף: אני מוכנה לבדוק, לבקש תגובה לשאלה מדוע לא הגישו ערעור, ולשלוח לוועדה.

יורי שטרן: אנחנו מגיעים למשטרת ישראל: יצא אסיר כה מסוכן לחופשה.

יורי שטרן: ראשית, מנהלת הוועדה גב' יפה שפירא, ביקשה ממני לשאול את השאלה הבאה: הרי יש גם חופשות בתנאים מגבילים.

יורי שטרן: מדוע אסיר כה מסוכן לא היה מוגבל בחופשתו?

סנ"צ קובי זריהן: הוא היה מוגבל.

יורי שטרן: האם היו עליו מכשירים אלקטרוניים?

סנ"צ קובי זריהן: אין לנו מכשירים אלקטרוניים, אבל הוא היה מוגבל.

סנ"צ קובי זריהן: הותנו לו תנאים, והתנאים הללו נבדקו גם במהלך החופשה הספציפית הזו.

אופיר פינס-פז: אבא שלו לקח עליו אחריות?

סנ"צ קובי זריהן: כן.

אופיר פינס-פז: אז למה לא עוצרים את אבא שלו עד שהוא יחזור?

סנ"צ קובי זריהן: האב התייצב 10 דקות לפני סיום החופשה, והודיע שהוא לא יודע איפה הבן שלו נמצא.

אופיר פינס-פז: השאלה היא אם לא צריך להיות נוהל שבו מישהו לוקח אחריות.

סנ"צ קובי זריהן: הוא לקח אחריות, הוא ערב.

אופיר פינס-פז: מהי המשמעות של האחריות הזו?

תג"ד חיים שמולביץ: אם האחריות הזאת לא מלווה בהפקדה כספית, אין לכך משמעות מלבד זו המוסרית.

תג"ד חיים שמולביץ: כשזה מלווה בהפקדה כספית, בית המשפט יכול לחלט.

תג"ד חיים שמולביץ: רק אתמול היתה החלטה של בית המשפט, שחילט ערבות כספית של ערב שהפקיד כסף, והאסיר לא חזר מחופשה.

יורי שטרן: מה הביטוי לערבות?

יורי שטרן: הוא כותב שהוא אחראי – מה זה אומר במקרה כזה?

סימה ימין: אין לכך שום סנקציה בחוק.

יורי שטרן: אז למה כאן זה לא היה?

סנ"צ קובי זריהן: היו תנאים נוספים לחופשה שלו.

יורי שטרן: מי צריך לדרוש?

סימה ימין: שמי סימה ימין, אני ראש חוליית מודיעין בתי סוהר, ובפועל אני מסווגת אסירים בחופשה.

סימה ימין: תנאים לחופשה נקבעים על פי חומרת עבירה, על פי גיליון ההרשעות של האסיר ועל פי המידע המודיעיני שניצב מול אותו אסיר.

סימה ימין: לעניין המקרה הפרטני שלפנינו, התנאים נקבעו לאחר שהשופט הורה להוציא אותו לחופשה, ובאופן הכללי אין למשטרת ישראל או לשב"ס שום סמכות לקבוע ערבות כספית.

סימה ימין: ערבות כספית נקבעת על ידי בית המשפט.

סימה ימין: במידה ומשטרת ישראל – או לחלופין שב"ס – מגיעים לבית המשפט ואומרים להם: אנחנו מוכנים להוציא אותו לחופשה בתנאי שתהיה ערבות כספית, בית המשפט חייב לפתוח קופה – חשבון לאותו אסיר – כדי שתהיה הפקדה.

יורי שטרן: ולמה לא הגעתם?

סימה ימין: במקרה הפרטני הזה, אין סמכות להפקדה כספית כי: (א) לא מדובר באסיר זר, אלא בתושב ישראל; (ב) לא היה עניין של בריחה.

יורי שטרן: תושבי ישראל לא בורחים?

סימה ימין: תושבי ישראל בורחים, אבל בחוק ובפקודה מדובר בתושבים זרים בדרך כלל.

סימה ימין: שם זה תנאי מחייב.

סימה ימין: יש פעמים שבהם אנחנו כן מבקשים – כאשר מדובר באסיר שכבר ברח מחופשה.

יורי שטרן: אבל כאן מדובר ששדד במהלך חופשה.

יורי שטרן: מי שברח אולי שחרר את עצמו, אבל מי ששדד תוך כדי חופשה הוא מסוכן.

סימה ימין: אנחנו לא רצינו להוציא אותו לחופשה בכלל.

יורי שטרן: אני לא מבין: היתה החלטה מוזרה ופוגעת, לדעתי, בסמכותו של שירות בתי הסוהר לקבוע את הדברים הללו.

יורי שטרן: לא היה ערעור מצד הפרקליטות, אתם השוטרים ושירות בתי הסוהר לא ביקשו--

אופיר פינס-פז: הם לא חשבו שהוא יברח.

יורי שטרן: מה זה קשור?

יורי שטרן: הוא שדד.

סימה ימין: במקרה הספיצפי הזה, לא היתה עילה לבקשת הפקדה כספית.

יורי שטרן: אבל אם התקבלה החלטה המנוגדת לדעתכם, הייתם צריכים ללכת צעד-צעד כדי להבטיח שעל אסיר – שהוא מסוכן לציבור, לדעתכם – יוטלו כמה שיותר מיגבלות והתניות.

סימה ימין: לכן נקבעו לו תנאים נוספים, כמו למשל: מעצר בית מוחלט בליווי האב.

אופיר פינס-פז: מה עשיתם עם האב והאם?

אופיר פינס-פז: הגישו נגדם תלונה למשטרה?

סימה ימין: זאת איננה עבירה.

רחל גוטליב: האב אמר:

רחל גוטליב: אני נוטל על עצמו להיות אחראי.

רחל גוטליב: הוא עמד באחריות – הוא לא הבריח אותו.

רחל גוטליב: הוא לא בצע עבירה.

יורי שטרן: מהי המשמעות של ההתחייבות הזאת אם שום דבר לא קורה כאשר הם לא עומדים בהתחייבות הזאת?

יורי שטרן: כשאני אחראי על ציוד, אני יודע שאם הציוד הזה ייגנב או ישרף אני משלם כסף – זוהי אחריות.

יורי שטרן: אני אחראי על מישהו בבנק, וכשהוא לא משלם אני מחזיר.

רחל גוטליב: אם נקבע דבר מהסוג הזה, אני לא רואה אסירים שייצאו לחופשה בכלל.

אופיר פינס-פז: שלא ייצאו.

רחל גוטליב: אני לא יודעת.

רחל גוטליב: אמרת קודם – ואני מסכימה עם דעתך – שיש גם אינטרסים להוציא אסירים לחופשה, ושאתה בעד.

אופיר פינס-פז: נכון, אבל מישהו צריך לקחת אחריות על אדם שיוצא מבית הסוהר ל-48 שעות.

יורי שטרן: סליחה, אנחנו לא מדברים על אסיר לדוגמה.

יורי שטרן: אנחנו מדברים על אסיר שאתם הגדרתם אותו כמשולל זכות החופשה.

יורי שטרן: אז קיבלתם החלטה של בית המשפט, אבל מבחינת הקריטריונים שלכם אתם רואים בו אדם מסוכן.

יורי שטרן: אם כן, איך אפשר לתת לו לצאת באחריות שאין לה שום ביטוי אמיתי, ללא מעקב?

סנ"צ קובי זריהן: זה לא מדוייק.

סנ"צ קובי זריהן: היה מעקב, והתנאים שנקבעו לו הם לא פשוטים.

יורי שטרן: מה זה מעקב?

יורי שטרן: הבנו מהי אחריות – הוא חותם, ואחר כך הוא לא אחראי על כלום.

יורי שטרן: מה זה מעקב?

סנ"צ קובי זריהן: מעקב פירושו: במהלך החופשה שלו משטרת ישראל עורכת בדיקות, היא מגיעה אליו הביתה ובודקת אם הוא נמצא או לא.

יורי שטרן: כמה פעמים?

סנ"צ קובי זריהן: זה תלוי באורך החופשה.

יורי שטרן: אצל האסיר הזה באופן ספציפי?

סימה ימין: היו אצלו.

סנ"צ קובי זריהן: היו אצלו וגילו שהוא איננו.

אופיר פינס-פז: הוא לא היה.

סנ"צ קובי זריהן: בלילה לפני הבריחה גילו שהוא לא נמצא, ואז התחלנו לחפש אותו.

סנ"צ קובי זריהן: עד היום משטרת ישראל מחפשת אותו.

אופיר פינס-פז: מה גיליתם עד עכשיו?

סנ"צ קובי זריהן: בינתיים יש בידינו מידע מודיעיני אותו אנחנו בודקים ביחס לפעולות שהוא עשה לאחר מכן.

אופיר פינס-פז: אתם לא יודעים אם הוא בארץ או בחו"ל?

ענת אסיף: הם לא צריכים לחשוף פרטים על החקירה.

ענת אסיף: אתה מושך אותם.

אופיר פינס-פז: הם לא צריכים – הם לא צריכים לענות על מה שהם לא יכולים.

אופיר פינס-פז: הם אנשים מבוגרים.

סנ"צ קובי זריהן: אנחנו עדיין בודקים את הנושא.

סנ"צ קובי זריהן: בכל מקרה, הותנו תנאים לא פשוטים, יחסית לתנאים של אסיר היוצא לחופשה.

סנ"צ קובי זריהן: לצערנו, הוא לא עמד בהם.

אופיר פינס-פז: ראשית, התגלו כאן דברים מעניינים מאוד.

אופיר פינס-פז: התחלנו את הדיון בכך שאמרנו שנצא מהנושא הפרטני לנושא הכללי.

אופיר פינס-פז: בעיניי, הדבר הזועק ביותר לשמים הוא יכולתו של אסיר לצאת לחופשה בלא שמישהו לוקח עליו אחריות ממשית, והוא למעשה משוחחר.

אופיר פינס-פז: הוא כמעט לא מפוקח, למעשה.

אופיר פינס-פז: העובדה שהמשטרה הגיעה לשם זה יפה – ואגב, אני מופתע לטובה – אבל בעיקרון, גם זה לא תמיד קורה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שצריך לשנות את נוהלי שב"ס בכל הקשור לנטילת אחריות על אסיר בחופשה.

אופיר פינס-פז: האחריות הזאת צריכה להיות מלווה בכל מיני דברים – בין אם ערבות כספית כשצריך ואפשר, ובין אם נשיאת אחריות אחרת.

אופיר פינס-פז: אם אדם לוקח אחריות, יכול מאוד להיות שבמידה והוא מעל באמון המערכת, הוא נושא באחריות אישית ולא האסיר, ואפשר יהיה לעמיד אותו לדין בגין הפרת אחריות.

אופיר פינס-פז: אני לא נכנס עכשיו למהות העבירה ובוודאי לא למהות העונש, אבל לא יכול להיות שהאחריות הזאת תהיה חסרת משמעות ווירטואלית.

אופיר פינס-פז: בעיניי, זוהי המסקנה הראשונה, וצריך לשמוע את תגובת הגורמים הנוגעים בדבר על כך.

אופיר פינס-פז: נקודה שניה: ברגע זה אני לא מוצא טעם להתערב בצמצום שיקול הדעת של בית המשפט.

אופיר פינס-פז: עם זאת, אני אכן חושב שלא נכון שדיונים אלו לא מתקיימים בבית המשפט העליון – אין שום סיבה לכך.

אופיר פינס-פז: זהו בג"ץ רגיל.

ענת אסיף: זוהי עתירה מנהלית - - - זה בג"ץ קטן.

אופיר פינס-פז: אבל מתי החלטנו שכל העתירות הללו הן בבג"ץ קטן?

אופיר פינס-פז: הרי בזמנו זה היה בבית המשפט העליון, לא?

תג"ד חיים שמולביץ: עד 15 שנה.

אופיר פינס-פז: אני אומר את זה רק בהקשר הזה, כאשר תג"ד שמולביץ הקריא את המדיניות של בית המשפט העליון, ובית המשפט המחוזי פעל בניגוד לה.

אופיר פינס-פז: אבל אני לא מציע להתערב בשיקול הדעת של בית המשפט בשלב זה.

יורי שטרן: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: אני חושב שאנחנו חוטאים למטרה, כאשר במקרה פרטני אנחנו מנסים לצבוע באדום את מערכת בתי המשפט ואת שירות בתי הסוהר.

איוב קרא: מניסיוני, חבר הכנסת פינס-פז, הנהלים בשירות בתי הסוהר כוללים מנגנון נעילה.

איוב קרא: כך למשל, כאשר צריך לחשב את חופשות האסירים, בדרך כלל יש אנשים שמחייבים אותם לקחת ערב לחופשה שלו; יש אסירים שמחייבים אותם בערבות.

יורי שטרן: אבל כאן מדובר באסיר כה מסוכן, ולגביו הצעדים הללו לא מספיקים.

איוב קרא: אני מקבל את כל הטיעונים של חברי הכנסת פינס-פז ושטרן, אבל זהו מקרה פרטני.

איוב קרא: באופן כללי, למערכת יש בלמים לכל התופעות ולכל המקרים של חופשות ושל טיפול באסירים בחופשות.

איוב קרא: אני מכיר את המערכת היטב, ואני עוקב אחרי הדברים.

איוב קרא: לדעתי, לא צריך למצב שבו צריך כביכול לשנות את כל התקנות והחוקים.

איוב קרא: צריך להעלות את הנושא הזה לסדר היום מתוך ראיה שלוקחת בחשבון מקרים בודדים מן הסוג הזה, אבל לא לבוא ולשנות בגלל זה את כל הקשור לנהלים.

יורי שטרן: אני מבקש לסכם: אני חושב שחבר הכנסת קרא צודק; אנחנו לא יוצרים כאן שום עליהום על המערכת כולה.

יורי שטרן: אבל כשם שבתחום הרפואה רשלנות מהווה עבירה, והיא אסורה כי מדובר בדיני נפשות, כך גם בעבודה שלכם.

יורי שטרן: הרי נוכחנו בזאת – מדובר כאן ברוצח.

יורי שטרן: שורת החלטות שהתקבלו בקלות ראש מסויימת מפחידה אותי.

יורי שטרן: מבחינתנו, היא לא מתקבלת על הדעת והיא לא צריכה להיות.

אופיר פינס-פז: אני מסכים אתך ששופט צריך להיות חשוף לתביעת רשלנות במקרים מסויימים.

אופיר פינס-פז: גם חברי כנסת בעלי חסינות, חשופים לתביעות אזרחיות.

יורי שטרן: הנושא הזה שייך לדיון רחב הרבה יותר.

יורי שטרן: כעת אני מתייחס רק לשורת התקלות שגילינו במקרה הזה: (א) אני מבקש מהנהלת בתי המשפט לבדוק את התיק הזה, ולראות איך השופט קיבל החלטה המנוגדת להנחיית בג"ץ במקרים הללו.

יורי שטרן: כפי שראינו, יש כאן סתירה בולטת, ואנחנו מבקשים לקיים בירור בנושא הזה; (ב) נבקש מפרקליטות המדינה להגיב מדוע לא הוגש ערעור בעקבות הסתירה הבולטת כל כך בין נהלי בית הסוהר לבין החלטת השופט; (ג) נצטרך לבדוק – ואולי חבר הכנסת פינס-פז יקח זאת על עצמו – את כל נושא האחריות במקרים של חופשות אסירים, ולהחליט כי לגבי אסירים מסוג מסוים לפחות לאחריות יש ביטוי בערבות כספית.

אופיר פינס-פז: חשוב שהוועדה תמליץ--

יורי שטרן: אני קורא לך לעבוד על כך יחד.

יורי שטרן: אנחנו קוראים לכל המערכות: הרחמנות של בתי המשפט, בתי הסוהר והמשטרה – והרשלנות במקרים הגרועים יותר – פירושה התאכזרות לאזרח.

יורי שטרן: לכן אנחנו דורשים מכם לעמוד על המשמר.

יורי שטרן: חלק מהמערכות עשו זאת, וחלק לא.

יורי שטרן: לכן, המציאות היא שאסיר מסוכן מאוד, שיש לו נטיה ברורה לעבריינות חוזרת, מסתובב היום חופשי בארץ או בחו"ל, וביכולתו לבצע עבירות נוספות.

יורי שטרן: תודה רבה, ותודה לחבר הכנסת פינס-פז על שיזם את הדיון בנושא.