ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 54, 2003-07-21 13:00

ניסן סלומינסקי: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אנו דנים בהצעת החוק של משה גפני.

ניסן סלומינסקי: אני מציע כי הוא יתחיל להציג את הצעת החוק.

משה גפני: החוק הזה נדון בוועדת הפנים בקדנצייה הקודמת לאחר שהיה שינוי חקיקה גורף מאוד.

משה גפני: החוק שנעשה לגביו שינויי החקיקה נעשה במקורו כאשר רצו לקרוא לקבר ברוך גולדשטיין על שם יגאל אלון.

משה גפני: המשפחה לא רצתה בכך ואילו הרשות המקומית כן רצתה.

משה גפני: מכאן נולד העניין.

משה גפני: בסופו של דבר יצא מוצר מאוד לא מוצלח.

משה גפני: כדי להחליף שם של סיפרייה או שם של רחוב, יצטרכו לקבל את אישורה של ועדת השרים לענייני טקסים וסמלים.

משה גפני: רשות מקומית שתפקידה הוא לבחור שם למקום ציבורי, לשם כך היא נבחרה, תצטרך לקבל את אישורה של ועדת השרים כאשר היא תרצה לשנות שם של מבנה ציבורי.

משה גפני: כולם, כולל חבר הכנסת המציע הופיעו כאן בוועדה והסכימו כי החוק הזה הוא גורף מדי.

משה גפני: אני גשתי הצעת חוק שעברה במליאת הכנסת והגיעה לדיון בוועדת הפנים.

משה גפני: לאחר הבחירות, החוק לא יכל לקבל את חוק הרציפות כיוון שהוא עדיין לא עבר קריאה ראשונה.

משה גפני: בשל כך הגשתי את הצעת החוק הזו שוב, ומליאת הכנסת אישרה אותה בכפוף להחלטות הממשלה.

משה גפני: החוק אומר כי קודם כל צריך למחוק את הנושא של החלפת שם של גן ציבורי, סיפרייה או מבנה ציבורי.

משה גפני: זה קצת מצחיק שזה יהיה בספר החוקים של מדינת ישראל.

משה גפני: לגבי שמות של רחובות וכיכרות שעליהם חל החוק, אני מציע כי אם השם הוא בעל משמעות דתית, לאומית או ממלכתית ויש לבני המשפחה הקשורים לאותו שם השגות על הצעד הזה, מועצת העירייה צריכה לזמן את בני משפחתו של האישיות, אם ניתן לאתרם במאמץ סביר להופיע לפניה או לפני ועדה שקבעה ולהשמיע את טענותיהם.

משה גפני: מועצת העירייה תצטרך לקבל את ההשגות של ועדת שרים לסמלים וטקסים.

משה גפני: כולנו יודעים כי ועדת השרים לא מתכנסת כל יום וכאשר היא כבר מתכנסת זהו אינו עניין שעומד בדיוק על סדר יומה, ועל כן אם היא לא תחליט תוך 60 יום, רואים זאת כאילו הסכימה לשינוי.

משה גפני: אני מבקש את אותו דין גם לגבי המועצות המקומיות.

יעקב ליצמן: מי יודע מיהו יו"ר ועדת השרים לטקסים וסמלים?

משה גפני: אני יודע כי בקדנצייה הקודמת היה זה דני נווה.

משה גפני: הוא היה זה שהתנגד לחוק הזה.

משה גפני: הוא אמר כי זה לא נוגע לוועדת שרים.

יפה שפירא: גם היום דני נווה הוא היו"ר.

ניסן סלומינסקי: מה קורה כאשר מדובר בשמות לאומיים?

ניסן סלומינסקי: את מי מביאים אז, את אנשי המשפחה?

ניסן סלומינסקי: אם מדובר בביאליק או בהרצל, מי יוזמן אז כדי להגיב על השינוי?

משה גפני: אם מדובר על שם של רחוב שאין לו משמעות לאומית, דתית או ממלכתית, אז אין צורך בכל הפרוצדורה הזו ומועצת הרשות תחליט על כך ברוב של 75%.

משה גפני: אתמול היה יום השנה לפטירתו של הרצל, ולכן בוא ניקח את שמו לדוגמא.

משה גפני: אם מועצת העיר של אום אל פאחם החליטה לשנות את שמו לסאלח אדין, היא תצטרך לזמן את בני משפחתו של הרצל כדי לשמוע את הערותיהם.

ניסן סלומינסקי: איך אפשר לאתר את המשפחה של הרצל?

משה גפני: בטקס שנערך אתמול גם הופיעה משפחתו של הרצל.

ניסן סלומינסקי: ומה היית עושה כאשר היה מדובר ברבי עקיבא?

משה גפני: במידה ולא נמצאו בני משפחה, מועצת העיר היא זאת שצריכה להחליט.

משה גפני: הממשלה רוצה את הנקודה הזו לשנות.

משה גפני: בכוונה הבאתי את הדוגמא של הרצל ולא של רבי עקיבא כדי שלא יחשדו בי כי אני מתכוון רק לשמות דתיים.

משה גפני: אני מתכוון לכל שם של אישיות ממלכתית, לאומית או דתית.

משה גפני: כל שינוי כזה צריך את אישורה של ועדת שרים לענייני טקסים וסמלים שיכולה להודיע כי היא לא מוכנה לשינוי.

ניסן סלומינסקי: מה יקרה אז?

משה גפני: השינוי לא יאושר.

ניסן סלומינסקי: כלומר לוועדת שרים יש זכות וטו.

משה גפני: כן.

ניסן סלומינסקי: מי מחוייב להודיע לוועדה?

משה גפני: הרשות.

משה גפני: הממשלה משיגה על ההצעה הזו.

משה גפני: היא אומרת כי בכל מקרה תצטרך הרשות לקבל את אישורה של ועדת שרים.

משה גפני: אני מבקש את אישור הוועדה לקריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: האם היתה איזו התניה שאתה תזרום יחד עם הממשלה?

משה גפני: אני כל הזמן זורם יחד עם הממשלה.

ניסן סלומינסקי: מירי, אני מציע שתציגי את עמדת הממשלה.

יעקב ליצמן: איזו ממשלה?

מירי פרנקל-שור: הממשלה הנוכחית.

יעקב ליצמן: מה היתה עמדת הממשלה הקודמת, והאם יש שוני מעמדת הממשלה הנוכחית?

מירי פרנקל-שור: אני לא יודעת מה היתה עמדת הממשלה הקודמת, אך אני יכולה לעיין בפרוטוקול.

משה גפני: הממשלה הקודמת תמכה בהצעת החוק הזו.

משה גפני: הרב ליצמן כל הזמן רוצה לדעת מהם ההבדלים בין הממשלה הזו לממשלה הקודמת.

מירי פרנקל-שור: אני אומר במה מתנה הממשלה את תמיכתה בהצעת החוק.

מירי פרנקל-שור: בהחלטת ועדת שרים לחקיקה נאמר: "במקרה של רצון לשנות שמו של מקום ציבור המנציח שם המשמש סמל לאומי, ומשפחתו של המונצח מתנגדת לשינוי, או/ואין אפשרות לאתר קרוב משפחה, תחליט בנושא ועדת שרים לענייני סמלים וטקסים או ועדה אחרת שהממשלה הסמיכה לכך".

יעקב ליצמן: מה ההבדל?

ניסן סלומינסקי: יש הבדל עצום.

ניסן סלומינסקי: לפי החוק של חה"כ גפני, השינוי יאושר על ידי הרשות כיוון שעד שוועדת השרים לענייני טקסים וסמלים תדון בנושא, יעברו 60 יום.

יעקב ליצמן: אני חושב שזו הסיבה שאנחנו כן צריכים להשאיר את הנוסח כמו שהוא.

יעקב ליצמן: אם הממשלה תרצה לשלוט היא תצטרך לעשות זאת תוך 60 יום שזהו פרק זמן סביר.

מירי פרנקל-שור: בהצעתו של חה"כ גפני אין תשובה לשאלה מה היה קורה אילו רצו לשנות את שם הרחוב "הרצל" באום אל פאחם ולא היה נמצא נציג ממשפחתו.

ניסן סלומינסקי: או שבני המשפחה מסרבים לשינוי.

משה גפני: ניתן להוסיף כי אם לא ניתן לאתר את בני המשפחה, צריך להעביר זאת לידיעת ועדת שרים לטקסים וסמלים.

מירי פרנקל-שור: מה זאת אומרת לידיעת הוועדה?

מירי פרנקל-שור: מהי הסמכות שאתה נותן לוועדה?

משה גפני: אני נותן לה זכות וטו תוך 60 יום.

מירי פרנקל-שור: זאת אומרת שאתה מעביר את זה להחלטת ועדת שרים לטקסים וסמלים תוך 60 ימים.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר כי מי שיחליט בעניין זו הרשות המקומית, כאשר ועדת השרים יכולה להטיל וטו אם היא רוצה תוך 60 יום.

ניסן סלומינסקי: המחלוקת היא על טווח הזמן בו הוועדה לא עשתה כלום.

ניסן סלומינסקי: לפי העתו של חה"כ גפני, אם הוועדה לא עשתה כלום, הרשות תקבל את ההחלטה הסופית.

ניסן סלומינסקי: לפי הצעת הממשלה, אם הוועדה לא עשתה כלום תוך 60 יום, אז לא יקרה כלום עד שהיא לא תשב ותחליט בעניין.

ניסן סלומינסקי: חה"כ גפני, האם אתה תוכל להתלכד עם הצעת הממשלה?

ניסן סלומינסקי: הרי הצעת החוק הזו צריכה לעבור במליאה, ואם היא תהייה בניגוד לרצון הממשלה, ייתכן והיא לא תעבור.

ניסן סלומינסקי: אתה תצטרך להחליט עד סוף הדיון האם אתה מתלכד עם הממשלה או לא.

משה גפני: אני עומד מאחורי כל מה שהתחייבתי במליאת הכנסת.

משה גפני: אני התחייבתי שאני אקבל את עמדת הממשלה.

משה גפני: אמרתי כי יהיו דיונים בוועדת הפנים, ומה שלא הגיוני, לא הגיוני, ומה שכן הגיוני והממשלה תסכים לו, נאשר אותו.

משה גפני: בין ההצעה שלי לבין ההצעה של הממשלה

משה גפני: יש מצב ביניים.

משה גפני: לפי דעתי, הצעת הביניים היא הצעה סבירה שהממשלה תוכל להסכים לה.

משה גפני: אם היא לא תסכים להצעה הזו, אני אנסה להתלכד עם עמדת הממשלה, ונסה לדבר שוב לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנתחיל לשמוע את נציג השלטון המקומי.

עמי בן דרור: ברשות מסודרת ישנה ועדת שמות שהיא מפרסמת בציבור כי היא עומדת לקבוע שם או לשנות שם.

עמי בן דרור: לצערנו, לא כל הרשויות מקפידות לפרסם זאת.

עמי בן דרור: החשיבות של החוק היא שהוא מחייב לפרסם בציבור.

עמי בן דרור: לא מדובר רק על המשפחה של האישיות המדוברת, אלא גם על הרגלי חיים של אנשים.

עמי בן דרור: אנשים חיים שנים רבות ברחוב עקיבא, ופתאום באים ומחליטים לשנות את שמו.

עמי בן דרור: לתושבים עצמם יש זכות להביע את דעתם.

עמי בן דרור: זה דבר חשוב שחסר בחוק.

ניסן סלומינסקי: אם יבואו 10 תושבים ויתנגדו לשינוי, איזו משמעות תהיה לכך, חוץ מהחלק הציבורי?

עמי בן דרור: לפי החוק, הרשות סוברנית להחליט, אך בכל מקרה צרך לתת לאנשים אפשרות להביע את דעתם.

עמי בן דרור: זה אותו דבר כמו ועדת תכנון ובנייה.

עמי בן דרור: חייבים לפרסם שעושים שינוי.

מירי פרנקל-שור: זה מופיע בהצעת החוק.

מירי פרנקל-שור: חה"כ משנה רק פרמטר אחד מתוך חמישה הפרמטרים.

חנה ביתן: זה מופיע בחוק.

חנה ביתן: ייתכן ולא מיישמים זאת, אך זה מופיע.

משה גפני: הוא אמר בתחילת דבריו כי חלק מהרשויות לא מקיימות את זה.

ניסן סלומינסקי: חנה, אני זוכאר כי כאשר רצינו לתת שם ליישוב שלנו, זה היה ברור שנפנה אלייך.

ניסן סלומינסקי: התגלגלנו עם כמה שמוות עד שבסוף הגענו לשם הסופי, אלקנה.

יעקב ליצמן: מדוע אין עיר שנקראת הרצל?

משה גפני: יש עיר שנקראת הרצליה.

ניסן סלומינסקי: הטילו בהרצל את שם השם.

ניסן סלומינסקי: מה יכול להיות יותר טוב מזה?

יעקב ליצמן: למה אין עיר שנקראת ביאליק?

יעקב ליצמן: אני שואל את השאלות האלו כי זה מראה שהם רוצים להטיף למקוםם מסויים את השמות האלה, והם בעצמם לא משתמשים בהם.

ניסן סלומינסקי: לא נכון.

ניסן סלומינסקי: שם של עיר זה סיפור אחר.

חנה ביתן: אני מסכימה כי שם של סיפרייה לא צריך לעבור את הפרוצדורה הזו, אך שם של גן ציבורי זה סיפור אחר.

חנה ביתן: גן ציבורי יכול לתפוס שטח מאוד נרחב בעיר.

חנה ביתן: אם אתה קורה לגן ציבורי מרכזי בעיר מסויימת בשם מסויים, ויום אחד אתה רוצה לשנות את שם, זה מאוד משמעותי.

חנה ביתן: במיוחד היום כאשר מדברים על שטחים פתוחים בתכנון של עיר, זה מאוד חמור לבטל את העניין הזה.

חנה ביתן: כך גם לגבי מבנה ציבורי.

חנה ביתן: תלוי מה גודלו ומהן הפונקציות שלו.

משה גפני: איזה מקרים את זוכרת?

חנה ביתן: אני לא זוכרת את השמות, אך אני זוכרת שרצו להחליף את הרצל בשם אחר.

ניסן סלומינסקי: לפי ההצעה שלך, הרשות המקומית כן צריכה להחליט בנושא של החלפת שם של סיפריות ומבנה ציבורי.

אילנית מנדל: משרד הפנים מסכים להצעת החוק בכפוף לשינוי הנוסח שנעשה על ידי הממשלה.

ניסן סלומינסקי: אם כל שינוי של מבנה יצטרך אישור של ועדת שרים, כל עולם התורה יפשוט את הרגל.

ניסן סלומינסקי: מבנה מסויים הוא על שם מישהו מסויים וכעבור שבוע קוראים לו כבר על שם מישהו אחר.

ניסן סלומינסקי: כאשר אנו צריכים להחליט זה הולך בזריזות, אך אם כל פעם נצטרך לפנות לוועדת שרים, זה יהיה מסובך.

משה גפני: לא מדובר רק על עולם התורה.

משה גפני: גם בבתי חולים מחליפים כל פעם את השמות של הקירות.

ניסן סלומינסקי: מצד שני ישם שני בתי חולים אשר נקראים אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: בית חולים רבין, הכוונה היא לבלינסון או לשרון?

יעקב ליצמן: גם בהצבעות במליאה החליפו שם בשם.

משה גפני: אני רוצה להסביר מה היה המצב הקודם.

משה גפני: עד לפני שנה וחצי כדי להחליף שם של גן ציבורי, ספרייה או רחוב, היה נדרש אישור של מועצת העיר שהיא גוף נבחר.

משה גפני: אז נדרש אישור של 75% מנבחרי העירייה.

משה גפני: לא מדברים על כך שניתן ביום אחד להחליף מה שרוצים איך שרוצים.

משה גפני: מדובר על גוף נבחר.

משה גפני: היא זו שקובעת את השם, והיא זו שיכולה לשנות, לאחר ששמעה את התושבים והמשפחה, ולאחר שקיבלה רוב של 75% מחבריה.

משה גפני: מדוע היה צריך להכניס לכאן את ועדת שרים לסמלים לטקסים שהרי לכאורה אין מקומו של הגוף הזה במקום הזה, במיוחד לנוכח זה ש-15 הרשויות הגדולות העשירות מבקשות להוציא מידי הממשלה עוד הרבה דברים, כמו תמרור.

משה גפני: הן טוענות כי הן לא מקבלות תקצוב מהממשלה ועל כן הן לא מבינות מדוע קובעים להם דברים שראשי הערים רוצים לעשות זאת באישור מועצת העיר.

משה גפני: יש פה כניסה של השלטון המרכזי לתוך השלטון המקומי שלא בנושא תקציבי שאז יכולים לטעון כי הם דורשים כסף.

משה גפני: מדובר על הסמכויות המוקנות להן בחוק מעצם היותן גוף נבחר.

יעקב ליצמן: האם הצעת החוק שלך מכבידה יותר?

יעקב ליצמן: אתה אומר שלוועדת שרים תהיה עכשיו זכות וטו.

משה גפני: זה היה כבר קודם עד לפני שנה וחצי שאז הוציאו זאת בכלל ממועצת העיר.

יעקב ליצמן: אם יש וטו אז מה הפחד?

ניסן סלומינסקי: הפחד הוא שהם לא יעשו כלום.

משה גפני: עד לפני שנה וחצי זה היה המצב.

משה גפני: לפני שנה וחצי החוק שונה די במחטף, בחנוכה.

משה גפני: כאשר אני שאלתי את מציע החוק האם ההוספה להצעת החוק הוא משהו רציני שבגללו אני צריך להישאר ולא להדליק נרות, הוא אמר לי לא.

משה גפני: בסוף התברר שזה מה שהוא עשה.

משה גפני: זה לא משנה כרגע כי הגעתי איתו לפשרה.

משה גפני: אם יש החלטה שהממשלה אומרת כי זו החלטתה ולא מעניין אותי מה תדונו בהיגיון או לא בהיגיון, אני מרים ידיים ומסכים שתאשר את זה כך.

משה גפני: אנו נצטרך להתמודד עם זה בקריאה השנייה והשלישית, אך כדאי שאנו נדבר בהיגיון, ונשנה את ההצעה שלי ואת הצעת הממשלה להצעה אחרת, כפי שאני מציע.

משה גפני: אני מציע בהתעת החוק כי מועצת העירייה צריכה לזמן את בני משפחתו של האישיות המדוברת שניתן לאתרם במאמץ סביר.

משה גפני: ביקשה מועצת העיריה התייחסות של ועדת שרים לענייני סמלים וטקסים לשינוי, ולא העבירה הוועדה את התייחסותה בתוך 60 ימים מיום פנייתו של ראש הרשות, רואים אותה כאילו נתנה את הסכמתה לשינוי.

משה גפני: אני מקבל את עמדתה של הממשלה בחלקה.

משה גפני: אם רוצים לשנות שם של רחוב של אישיות דתית, לאומית או דתית, מועצת העיריה צריכה לאתר את בני המשפחה.

משה גפני: אני מוסיף, כי במידה והיא לא איתרה את בני המשפחה גם אז היא צריכה להעביר את העניין לוועדת שרים לענייני סמלים וטקסים.

משה גפני: אני מוסיף דבר נוסף, לוועדת השרים לענייני סמלים וטקסים יש זכות וטו.

משה גפני: ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים יכולה להגיד לעירית תל-אביב שהחא מתנגדת לשינוי שמו של רבי עקיבא, או כל שם אחר.

משה גפני: הם צריכים גם לנמק את ההתנגדות.

מירי פרנקל-שור: מה המשמעות של זכות הוטו?

משה גפני: המועצה לא תוכל לשנות את השם.

משה גפני: בנקודה הזו אני הולך לקראת הממשלה.

מירי פרנקל-שור: האם אתה מגביל אותה בזמן?

משה גפני: מועצת העיר צריכה להחליט, אבל היות ויש השגה של בני המשפחה, או שאין בני משפחה שניתן לאתרם, העניין עובר לוועדת שרים לענייני סמלים וטקסים.

משה גפני: ועדת שרים לענייני סמלים וטקסים יכולה לומר כי החלטת מועת העיר לא מקובלת עליה, ולנמק מדוע.

משה גפני: יש להם זכות וטו, אלא אם כן עברו 60 יום וועדת שרים לענייני סמלים וטקסים לא התייחסה לעניין.

משה גפני: אז לא צריך להתחשב בדעתה, כיוון שכנראה שהעניין לא חשוב לה.

משה גפני: אם מדובר על החלפת שם רחוב מעורר סערה, ועדת שרים צריכה להתייחס לכך.

משה גפני: אם היא לא מתייחסת לכך, משמעות העניין ביא שזה לא כל כך חשוב לה.

משה גפני: עדיין מועצת העיר צריכה להחליט על כך ברוב של 75%.

משה גפני: אם ההמשלה לא מקבלת את ההצעה הזו, אני מרים ידיים.

ניסן סלומינסקי: מה קורה אם המשפחה מתנגדת לשינוי?

משה גפני: מועצת העיר צריכה לקבל החלטה ולהעביר אותה לוועדת שרים לענייני סמלים וטקסים.

מירי פרנקל-שור: כלומר, אתה מדבר על התנגדות או על אי-איתור בני המשפחה.

ניסן סלומינסקי: אני הייתי מוסיף עוד שלב ביניים.

ניסן סלומינסקי: כיוון שלעיתים מעבירים את ההחלטה לוועדת שרים ובגלל עומס גדול הוועדה לא מספיקה להתייחס לעניין, כדאי שתהייה התראה נוספת של עוד 30 יום.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: האם זה מקובל על הממשלה?

חנה ביתן: אני מסכימה עם כל מה שאמרת, אך לא ברור לי מה יהיה עם הגן הציבורי.

חנה ביתן: אני מסכימה איתך לגבי מבנה ציבור.

חנה ביתן: ברור כי לא צריך להתערב בכל שינוי שם של ישיבה, אך אם מחליפים את מרכז בלינסון, זה משהו אחר כיוון שמדובר על מבנה יותר גדול.

ניסן סלומינסקי: השאלה היא איך תוכלי להגדיר מבנה שיש להתייחס אליו?

משה גפני: החוק מדבר רק על מה שקיים בפקודת העיריה.

משה גפני: להחליף את השם של בלינסון לרבין, אין סמכות לאף אחד להתערב, כיוון שזה שייך לקופת חולים כללית.

מירי פרנקל-שור: זה מבנה שמקבל תמיכה מהממשלה, ועל כן הממשלה יכולה לומר אלת דעתה.

משה גפני: הממשלה יכולה גם להלאים חברות ולומר לשירותי בריאות כללית, כי היא לא תזרים להם כסף כיוון שהם שינו את השם.

משה גפני: יש מדינות בעולם שעושות את זה, ויכול להיות שגיע לה.

מירי פרנקל-שור: חנה ביתן אומרת כי זה שמבנה מסויים נמצא ברשות מקונמית מסויימת, זה עדיין לא נותן את החזקה לאותה רשות מקומית.

משה גפני: יכול להיות שאסור לי לומאר זאת, אך אני אגיד לך את האמת.

משה גפני: האמת היא שאני סבור כי לוועדת שרים לענייני סמלים וטקסים אין שום מקום בחוק.

משה גפני: היחידה שיש לה זכות לשינוי זו הרשות המקומית.

משה גפני: אם הממשלה היחתה מסכימה להוציא את הכל, כולל שם של רחוב, הייתי מוציא את הכל, אך היא הסכימה רק שמבנה ציבור, גן ציבורי וסיפרייה ייצאו מהעניין.

משה גפני: העמדה שלי היא שלרשות המקומית יש את הזכות לעשות זאת, אלא אם כן תשב ממשלת ישראל ותחליט על כל השמות במדינת ישראל.

משה גפני: אם זהו תפקידה של ההמשלה, אז בסדר.

משה גפני: היום הייתי מסכים לזה, כי עדיף שהיא תחליט על שמות במקום שתעשה את מה שהיא עושה, כיוון שמה שהיא עושה אלה דברים נוראיים.

מירי פרנקל-שור: האם אתה מבקש שאנו נבוא בדברים עם נציגי הממשלה?

משה גפני: לא.

ניסן סלומינסקי: הרי הם צריכים להעביר את זה לממשלה כדי לקבל את הסכמתה.

משה גפני: חס וחלילה.

משה גפני: אם צריך לקבל את הסכמת הממשלה, אז אני מראש מסכים לכל מה שאמרה הממשלה.

משה גפני: אני נאמן להתחייבותי במליאת הכנסת.

משה גפני: אני מקבל את עמדת הממשלה.

משה גפני: אמרתי כי בוועדה הזו אנו נדון על העניין ואם יהיהדבר הגיוני שנוכל להגיע אליו בהסכמת הממשלה, אז הנה מה טוב.

משה גפני: אני מציע הצעה שנראית לי הכי הגיונית כעת, ואני מבקש את הסכמת הוועדה.

מירי פרנקל-שור: אם כך, אתה מבקש את הסכמת הממשלה.

משה גפני: נדמה לי שגברת ביתן אמרה שמה שאמרתי היה הגיוני.

ניסן סלומינסקי: יש כאן שני מהלכים.

ניסן סלומינסקי: יש התחייבות שלך לממשלה, ואתה תצטרך להסתדר עם המצפון שלך.

ניסן סלומינסקי: המהלך השני שהוא יותר רציני, הוא שאתה רוצה שההצעה תעבור בכנסת.

ניסן סלומינסקי: כדי שזה יעבור בכנסת, צריכה הקואליציה להסכים לכך.

ניסן סלומינסקי: כדי שהקואליציה תחליט שהיא תומכת בכך, היא צריכה לדעת שיש הסכמת ממשלה לכך.

ניסן סלומינסקי: לכן אני מציע שההחלטה שלנו תעבור לוועדת השרים שיושבת כל שבוע.

משה גפני: יש אם כך בעיה טכנית.

משה גפני: אנו מדברים על חוק המיועד לקריאה ראשונה שצריך להתפרסם ברשומות.

משה גפני: אם אנו נמתין לוועדת שרים שמתכנת ביום ראשון, בהתחשב בכך שהשבוע הבא הוא השבוע האחרון של המושב, המשמעות היא שאין את החוק הזה, אלא רק במושב הבא.

מירי פרנקל-שור: אני מציעה שחה"כ גפני יציג בפני אביטל שטרנברג שהגיעה עכשיו, את הצעת הפשרה שלו.

משה גפני: מי שמחליט על שינוי שמות בעלי משמעות לאומית, ממלכתית או לאומית, זו מועצת העיר ברוב של 75%.

משה גפני: אני מציע כמה תנאים לעניין.

משה גפני: קודם כל צריך לזמן את בני המשפחה של אותה האישיות.

משה גפני: אם קרובי המשפחה מתנגדים לשינוי, מעבירים את זה לוועדת שרים לענייני טקסים וסמלים לאחר שמועצת העיר אישרה זאת.

משה גפני: אם לא מאתרים את בני המשפחה, גם אז צרילך להעביר את העניין לוועדת שרים לענייני סמלים וטקסים.

משה גפני: לוועדת השרים יש זכות וטו.

משה גפני: גם אם מועצת העיר החליטה ברוב של 75% יכולה ועדת שרים לסמלים וטקסים לומר כי היא מתנגדת להחלטה של מועצת העיר, וההחלטה שלה היא זו שתקפה.

ניסן סלומינסקי: ובתנאי שוועדת השרים תשיב תוך 60 יום.

אביטל שטרנברג: זה כבר סיפור אחר.

משה גפני: תעזבי בנתיים את העניין של ה-60 יום.

יעקב ליצמן: מה מפריע לך ההוספה של 60 יום?

אביטל שטרנברג: 60 יום זה לא זכות וטו.

אביטל שטרנברג: עד עכשיו מה שאמרתה זה פחות או יותר מסתדר עם מה שוועדת השרים החליטה בסיבוב השני.

אביטל שטרנברג: אני אקרא את נוסח החלטת ועדת השרים: החליטו שייתמכו בהצעה הזו בתנאי שייקבע כי במקרה של רצון לשנות שמו של מקום ציבורי המנציח שם המשמש סמל לאומי, אין הזכרה לסמל דתי או ממלכתי אך הכוונה היא אותה כוונה, ומשפחתו של המונצח מתנגדת לשינוי, או באין אפשרות לאתר קרוב משפחה, תחליט בנושא ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים או ועדה אחרת שהממשלה הסמיכה לכך".

אביטל שטרנברג: בגדול זה אותו הסדר כמו שאתה מציע.

משה גפני: יש רק שינוי קל שאומר שמי שצריך להחליט זו מועצת העיר.

אביטל שטרנברג: אם כך אני חייבת לחזור לוועדת שרים לענייני חקיקה.

משה גפני: אני אמנם אומר כי צריכה להחליט על כך מועצת העיר, אבל אם יתנגדו לכך בני המשפחה, או במקרה שלא אותרו בני משפחה, מועצת העיר לאחר שהחליטה לאשר ברוב של 75%, תעביר זאת לוועדת שרים לענייני סמלים וטקסים ולה תהיה זכות וטו לא לאשר את החלטת מועצת העיר.

אביטל שטרנברג: נראה לי כי זה כן תואם את החלטת ועדת השרים.

משה גפני: הבעיה היא לגבי השאלה מה קורה אם ועדת שרים לענייני סמלים וטקסים לא מתייחסת לעניין?

אביטל שטרנברג: האם אתה לא סומך על ועדת שרים לענייני סמלים וטקסים.

משה גפני: אני סומך על ועדת שרים לענייני סמלים וטקסים שחבריה הם אנשים מאוד הגיוניים, ואמר לי את זה גם יו"ר הוועדה, כי הוא לא חושב שהם צריכים לדון בשינוי שם של רחוב בעיר מסויימת, כאשר מועצת העיר החליטה כבר.

משה גפני: כיוון שצריך לכבד את החוק אנו מעבירים זאת לועדת השרים לענייני סמלים וטקסים והיא לא מחליטה בנושא.

משה גפני: מה קורה אז?

אביטל שטרנברג: זה קושי גדול לקבל את ההנחה שוועדת שרים או ועדה אחרת לא תקבל החלטה.

מירי פרנקל-שור: אביטל, זהו עניין של תחימת זמן לקבלת החלטה.

מירי פרנקל-שור: מדובר על 60 ימים פלוס התראה של 30 יום.

מירי פרנקל-שור: במהות הולכים לפי החלטת הממשלה, כאשר השוני היחיד הוא תחימת הזמן לקבל את ההתייחסות של הוועדה.

אביטל שטרנברג: הבעיה היא שמשמעות היא שאם חולפים 60 ימים, ההחלטה תהיה בידי הרשות.

ניסן סלומינסקי: אני הצעתי עוד אלמנט.

ניסן סלומינסקי: אם יחלפו 60 יום וועדת השרים עדיין לא הגיבה, הרשות צריכה לחזור שוב לוועדת השרים ולתת התראה של 30 יום.

ניסן סלומינסקי: אם אחר כך גם הוועדה לא תתייחס, הרשות תחליט בעניין.

מירי פרנקל-שור: זה בא למנוע מצב של לא לדון בעניין וכך לסחוב את העניין.

אביטל שטרנברג: אני לא רואה את הסיטואציה של "לסחוב".

אביטל שטרנברג: אני הייתי מציעה שנחוקק בשני שלבים.

אביטל שטרנברג: אם נראה ששנה זה לא עובד, אז נחזור ונשנה זאת.

משה גפני: שנה זה הרבה זמן.

אביטל שטרנברג: נחליט על חצי שנה.

אביטל שטרנברג: אני מגיעה לפה עם מנדט מאוד מסויים ולי אין מרווח תמרון.

מירי פרנקל-שור: מדובר על אותו דבר מלבד תחימת הזמן.

ניסן סלומינסקי: למי את צריכה לחזור?

אביטל שטרנברג: לוועדת שרים לענייני חקיקה.

ניסן סלומינסקי: האם צריכה להתכנס כל הוועדה, או שאת מדברת רק עם היו"ר?

אביטל שטרנברג: צריך לעשות את זה בפורום מלא.

אביטל שטרנברג: היא מתכנסת בכל יום ראשון.

אביטל שטרנברג: אני רוצה לבקש מכם בכל זאת לחזור ולדון בהנחת העבודה.

אביטל שטרנברג: לא הפעלנו את החוק הזה עדיין.

אביטל שטרנברג: לא ביקשנו מוועדת השרים לענייני סמלים וטקסים לטפל בכך, יכול להיות שזו לא תהיה הוועדה הזו.

אביטל שטרנברג: יכול להיות שכל מה שצריך זה שיחה עם יו"ר הוועדה בה נבקש ממנו שיכבד את עמדת ועדת שרים לענייני חקיקה ואת הצעת החוק.

אביטל שטרנברג: בוא נחוקק את זה לפי הצעת ועדת השרים לענייני חקיקה.

יעקב ליצמן: אני הבנתי כי ביו"ר הוועדה לענייני סמלים וטקסים עומד אותו שר, דני נווה, עם שתי עמדות שונות.

אביטל שטרנברג: לא חייב שזו תהיה הוועדה.

ניסן סלומינסקי: הממשלה יכולה להטיל זאת על הרשות המקומית.

יעקב ליצמן: כיוון שהיא צריכה לחזור לוועדת שרים לענייני חקיקה עם ההצעה שלנו, וזה לא יסתיים עד הפגרה, אני מציע שנשאיר את הצעת החוק כפי שהיא.

יעקב ליצמן: לקראת הקריאה השנייה והשלישית אם תהיה בעיה עם הממשלה וועדת שרים תתנגד, נחפש איזשהו פתרון.

משה גפני: הם לא יסכימו לכך.

אביטל שטרנברג: האם לא הצלחתי לשכנע אותםך שצריך לתת צ'אנס לוועדה?

משה גפני: אני מעריך מאוד את יכולתך המשפטית להגן על עמדת הממשלה.

משה גפני: בפעם הקודמת את הגנת על עמדה אחרת.

משה גפני: אני מכבד את זה מאוד.

משה גפני: אני מקבל את העמדה הזו.

משה גפני: את הולכת לוועדת השרים ומציעה את מה שאמרנו כאן.

משה גפני: אם היית צריכה רק להפעיל את שיקול דעתך המשפטית היית אומרת את מה שאני אומר.

משה גפני: את היית עומדת פה וצועקת כי לא יכול להיות חוק שנותן כח לעצלנים.

משה גפני: אני מבין כי זו החלטת ועדת שרים, ואת צריכה להגן עליה.

משה גפני: בגלל מגבלת הזמן אני מציע שאת החלק הראשון היועצת המשפטית של הוועדה תנסח כפי שהצענו.

משה גפני: את החלק השני נשאיר כמו העמדה שלך, אבל אני מחכה לתשובה שלך ולקראת הקריאה השנייה והשלישית נשנה את זה.

מירי פרנקל-שור: האם אתם מצביעים על כל ההצעה של חה"כ גפני עד תחימת הזמן של ה-60 ימים עם כל השינויים המתחייבים מכך?

משה גפני: לגבי החלק הראשון הגענו להסכמה.

משה גפני: אם המשפחה מתנגדת או אם לא ניתן יהיה לאתרה, ההחלטה תעבור לידי ועדת שרים.

משה גפני: זה מותנה בכך שזה יפורסם לפני סיום המושב, אחרת אני נכנע לממשלה בלי סיבה.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנצביע על הצעת החוק.

ניסן סלומינסקי: ה צ ב ע ה בעד: 3 נגד: 0 נמנעים: אין תודה רבה, הישיבה נעולה.