ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 165, 2004-03-01 09:00

קולט אביטל: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה המשותפת של ועדת העליה, הקליטה והתפוצות וועדת הפנים ואיכות הסביבה בנושא: תקציבי עליה שעוברים דרך הרשויות המקומיות, והמשבר שנוצר מהיעדר העברת התקציבים.

קולט אביטל: אנחנו כבר דנו בנושא הזה לפני כשבעה חודשים, בעשירי ביוני, וגם אז היה משבר די חמור.

קולט אביטל: אבל המשבר בוודאי החריף מאז.

קולט אביטל: הייתי רוצה לנסות וללמוד מהנוכחים מה בדיוק קורה ברמת העברת התקציבים – מצד אחד.

קולט אביטל: מצד שני, אנחנו נרצה להתייחס בחלק מהישיבה גם לסוגיית מימון הלימודים של ילדי עולים; האם התקציבים המועברים על ידי משרד החינוך לילדי עולים נמסרים לעיריות והאם העיריות מעבירות את התקציבים הלאה.

קולט אביטל: אני מזכירה שמדובר בתקציב מוגדל לפי דו"ח ועדת שושני, כך למשל: ילדים אתיופים מקבלים פר ילד כ-60% יותר מילדים רגילים.

קולט אביטל: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור ליושב ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

ואיכות הסביבה): תודה.

ואיכות הסביבה): ביקשתי להקדיש ישיבה למצבם של שירותי הקליטה בעיריות, מזווית הראיה של ועדת הפנים, כי השאלות המועלות כאן אינן נוגעות רק לאופן שבו העיריות משתמשות בתקציבים שהן מקבלות, אלא עוסקות בהתייחסותן של הרשויות המקומיות לנושא הקליטה.

ואיכות הסביבה): הרי יש נושאים עירוניים בהם התקצוב המרכזי של הממשלה הצטמצם – עד למינימום לפעמים – אבל העיריה יודעת שהיא צריכה לספק את השירותים הללו, ולכן היא לא תבטל מחלקה רלוונטית ולא תפטר עובדים שלא נותנים את השירות.

ואיכות הסביבה): היא עשויה לצמצם, אבל לא מעבר לכך.

ואיכות הסביבה): כאן אנחנו ערים למצב שבו עיריות מסוימות מבטלות את מחלקות הקליטה בכלל ובעצם מפסיקות לתת שירות לעולים, בעקבות הודעת משרד הפנים על כך שהוא לא יעביר תקציבים לקליטה.

ואיכות הסביבה): בזמנו, חבר הכנסת ברונפמן העביר חוק המחייב רשות מוניציפלית, שאוכלוסיית העולים בה מונה יותר מ-10 אחוז, להקים ועדת קליטה סטטוטוריות.

ואיכות הסביבה): אני חושב שבאותה מידה אי אפשר לבטל את מחלקות הקליטה.

ואיכות הסביבה): יכול להיות שבתור מחוקקים אנחנו צריכים להיכנס לענין הזה, למרות שזה לא רצוי, ורצוי שהדברים הללו יהיו וולנטריים.

ואיכות הסביבה): אבל התהליך שהתחיל אחרי הבחירות המוניציפליות האחרונות הוא פשוט בלתי מתקבל על הדעת.

ואיכות הסביבה): עיריה אחר עיריה מבטלת את המחלקות הללו ומפטרת אנשים ללא פרופורציה.

ואיכות הסביבה): אם בסך הכל צומצם כוח האדם בעיריה במספר אחוזים מסויים, מחלקות קליטה בעיריות מסויימות צומצמו בכ-90%.

ואיכות הסביבה): אלו הם דברים בלתי סבירים, וכמחוקקים אנחנו חייבים לעמוד נגד זה.

ואיכות הסביבה): שנית, הוקמו מוסדות שלמים לשירות העולים.

ואיכות הסביבה): בראש ובראשונה מדובר בבתי התרבות.

ואיכות הסביבה): בתי תרבות ברשויות המקומיות הפכו מוקד לפעילות חברתית – לא רק מוקד תרבות ולא רק מוקד חברתי של העולים.

ואיכות הסביבה): בתי תרבות העשירו את חיי התרבות של אותן הערים.

ואיכות הסביבה): כך למשל, הופעות המוסיקה והתערוכות הנערכות בבית התרבות שברחוב הלל בירושלים הופכות אותו למעשה למוסד תרבותי עירוני.

ואיכות הסביבה): הוא לא משרת רק את העולים, אבל הוא בהחלט הפך מוקד לפעילות תרבותית, ונותן איזשהו כיוון ופיתרון להרבה מאוד אומנים ואנשי תרבות, שאילולי הוא לא היו מוצאים מקום מקום שבו יוכלו להתבטא ולממש את עצמם.

ואיכות הסביבה): היו גם מרכזי הנדסה ומרכזי טכנולוגיה שחלקם אכן היו בלוף, אבל חלקם עבדו.

ואיכות הסביבה): במשרד הקליטה החליטו שהם עושים עוצרים את הפעילות של אותם מקומות, עורכים בדיקה ובעקבותיה מחליטים איפה זה עבד ואיפה לא.

ואיכות הסביבה): ראשית, זה כמו לתת לחולה למות ולהחליט אחר כך אם התרופה מתאימה לו.

ואיכות הסביבה): חידוש המרכזים הללו לאחר מותם יהיה כרוך בעלויות כספיות.

ואיכות הסביבה): עכשיו חידשנו את פעילות השגרירות שלנו בבלארוס, והעלות היתה כפולה.

ואיכות הסביבה): להחיות גוף מת לא תמיד אפשר, וזה גם עולה הרבה יותר כסף.

ואיכות הסביבה): מכרו שם את הציוד בזיל הזול, ועכשיו קונים אותו במלוא המחיר.

ואיכות הסביבה): מדובר באלף ואחת דברים – סידורי ביטחון שבוטלו ועוד דברים רבים.

ואיכות הסביבה): החייאתו של מוסד עירוני כזה בכל רשות ורשות, במידה ויתנו לו למות, תהיה קשה מאוד ולא אפשרית בכל מקום.

ואיכות הסביבה): מלבד זאת, העובדה שהוא לא תפקד כשורה במהלך כהונתה של העיריה הקודמת איננה אומרת שהוא לא יתפקד בעתיד.

ואיכות הסביבה): צריך לדרוש את הפעילות, ולא לייבש אותם תחילה ורק אחר כך לבדוק אם כדאי להחיות או לא.

ואיכות הסביבה): הייתי מבקש לראות מגמה ודגשים אחרים בהתנהגות העיריות ובמדיניות של משרד הקליטה.

ואיכות הסביבה): אני חושב שמה שקיים והוכיח את עצמו חייב להתקיים, וצריכים לסייע לקיים את זה.

ואיכות הסביבה): במקום שזוכה לתקציבים, חייבים לבדוק שאלו אכן מנוצלים לשם אותה המטרה.

קולט אביטל: אני מציעה שנבדוק תחילה אם הם אכן מגיעים.

ואיכות הסביבה): העיריה גובה ארנונה כדי לתת שירות לתושבים.

ואיכות הסביבה): העולים הם תושבי עיר עם צרכים מיוחדים ועם יכולות מיוחדות, והעיריה צריכה להתייחס אליהם כך, ולא כאל קבוצה שאם היא מקבלת את מלוא התקצוב עבורה היא חייבת לתת לה משהו, ואם לא – היא מרימה ידיים.

ואיכות הסביבה): זהו דבר שאיננו יכול לקבל שום גושפנקה – לפחות לא מאיתנו.

קולט אביטל: אני חושבת שכדאי לאזן את התמונה.

קולט אביטל: בסך הכל בוודאי נערכו אצלך בוועדה מספיק התכנסויות על קריסתן האפשרית של רשויות מקומיות בגלל היעדר העברת תקציבים.

קולט אביטל: הנתון השני שאנחנו כן יודעים ושומעים הוא שבסך הכל במצב שנוצר, כשהממשלה מקצצת תקציבים, נטל סיפוק השירותים – החל מחינוך ועד בריאות, רווחה וסעד – נופל על העיריות.

קולט אביטל: לכן אני מציעה שננסה ללמוד את העובדות תחילה, כי בסך הכל העיריות מספקות לא אחת שירותים כאשר הן לא מקבלות את התקציבים מהממשלה – ממשרד הקליטה, ממשרד הרווחה או ממשרדים אחרים.

קולט אביטל: גם כאן יש נטל גדול מאוד על העיריות.

קולט אביטל: בואו ננסה לבחון את העובדות – האם הם מקבלים את התקציבים או לא.

רומן ברונפמן: זה צריך להיות פרופורציונלית.

ואיכות הסביבה): קחי את עירית כרמיאל, למשל.

ואיכות הסביבה): גם היא לא קיבלה כסף, אבל היא מקיימת את מערך הקליטה שלה כמו שצריך, ויש עוד כמה דוגמאות.

ואיכות הסביבה): יש עיריות שביטלו את מחלקות הקליטה ואת תקציבי הקליטה בכלל – כמו למשל מועצת ראשון לציון – ורק כעבור דיון פוליטי במועצת העיר הוחזר תקציב מסוים.

ואיכות הסביבה): זאת אומרת, לא מדובר בחוסר אבסולוטי של התקציב, אלא בהבנה ובעדיפיויות.

ואיכות הסביבה): את ההבנה הזו אנחנו צריכים לדרוש, בנוסף לדרישות התקציביות ולבדיקה היסודית שאת מבקשת לעשות.

קולט אביטל: לפני שנמשיך בדיון, האם אפשר לקבל מנציג האוצר תמונה לגבי התקציבים – האם התקציבים הועברו לעיריות, ובאיזה מצב?

קולט אביטל: ראשית נקבל את העובדות.

ערן פולק: את התקציבים שאני ממונה עליהם אני יודע להסביר – התקציבים שעוברים דרך משרד הפנים לרשויות המקומיות: עד שנת 2003 היתה בתקציב הזה תקנה ספציפית של כספי עליה וקליטה.

ערן פולק: במהלך התקציב של 2003 היא בוטלה, והסכום הוכנס לתוך מענק האיזון.

ואיכות הסביבה): למה ביטלתם את זה כתקנה מיוחדת?

ערן פולק: הביטול הזה נבע משתי סיבות: (1) בקשה מפורשת של משרד הפנים, שביקש לשנות את סדרי העדיפויות; (2) ועדת גדיש, שבנתה את הנוסחה החדשה להקצאת מענקי איזון המליצה לבטל את התקציבים הייעודיים הללו, ולשקלל את מספר העולים ברשות בתוך הנוסחה של מענקי האיזון.

קולט אביטל: אבקש לשמוע את נציג משרד הקליטה.

אריה קורת: שרת הקליטה פנתה בנושא הזה לשר הפנים.

קולט אביטל: אבל זה לא הכסף שלכם, של משרד הקליטה?

אריה קורת: לא, זהו כסף של משרד הפנים.

אריה קורת: שרת הקליטה פנתה בנושא הזה לשר הפנים, והנושא נמצא בדיון ביניהם.

קולט אביטל: זאת אומרת שנכון להיום, המצב הוא כזה שאין תקציב ייעודי ספציפי של משרד הפנים לנושא הקליטה.

יחזקאל לביא: אסקור נושא היסטורי בקצרה רבה: בעקבות גל העליה של 1989, ישבנו וחשבנו מה עושים כדי למצוא דרך שהרשויות, שהן הקולטות העיקריות של הגל הזה ועליהן המעמסה העיקרית, ימצאו שיפוי לנושא בתקציביהן.

יחזקאל לביא: צורך זה נבע מהעובדה שבשנתיים הראשונות, כאשר עולה מגיע לארץ, הוא פטור מארנונה באופן כמעט מלא, ואז מישהו ברשויות המקומיות צריך לכסות את הארנונה.

יחזקאל לביא: הכספים הללו נועדו אך ורק לנושא הזה.

יחזקאל לביא: אני לא מדבר על תקציבים ייעודיים שנקבעו במהלך השנים על ידי משרד ממשלה אחרים, כגון: משרד הרווחה, משרד החינוך ומשרד הקליטה.

יחזקאל לביא: תקציבים אלו הופנו לרשויות המקומיות שלא דרך מערכת משרד הפנים, ובלי שום התערבות שלנו – הכל בהתאם לשיקולים המנחים את אותם המשרדים.

יחזקאל לביא: בעקבות כך נקבעה נוסחה שקראנו לה "נוסחת מענק הקליטה", לפיה ברשות מקומית שבה נקלטו עד 3.5% עולים מכלל התושבים – וזו בדרך כלל גם התפתחות טבעית בתוך רשות – אנחנו לא נותנים מענק.

יחזקאל לביא: מ-3.5% ומעלה אנחנו נותנים את המענק, וקבענו את אמות המידה בהתאם לאחוזי הקליטה של העולים וכמות העולים, כאשר כל המערכת כולה עבדה מחשב מול מחשב, בלי שיד אדם היתה צריכה לגעת בה, ולא נגעה בה.

יחזקאל לביא: המחשב של מרשם האוכלוסין נתן את הנתונים של כמות העולים הנמצאים ביישוב לפי כתובותיהם.

קולט אביטל: זאת אומרת, טובת ההנאה באופן עקרוני מתבטלת כעבור שנתיים.

קולט אביטל: אם יש לך עולה בעיר אחרי שנתיים אתה בעצם--

יחזקאל לביא: בשלב זה המכניזם שנותן לו הנחות מארנונה – או מכניזם אחר – עובר למכניזם חלופי.

יחזקאל לביא: דהיינו, יש מערכת שנקראת "מערכת ההנחות בגין ארנונה" – המערכת הכללית ה"נורמלית" שקיימת, הנותנת פטור מארנונה לזכאים בגין מצב סוציאלי, סוציו אקונומי, וכן הלאה.

יחזקאל לביא: המערכת הזאת מתפקדת, ולכן כעבור שנתיים זה עובר למערכת הזאת במקרה שבו העולה מתקשה לעמוד בתשלומי הארנונה.

יחזקאל לביא: אנחנו בדקנו ומצאנו שאכן יש צורך למצוא פתרון ממשי להמשך הדרך ברשויות המקומיות.

יחזקאל לביא: ועדת גדיש קבעה את הנורמות לפיהן תהיה חלוקה של המענק, ובנוסף קבעה בתוך המענק הזה דפוס של מענק מיוחד לקליטת עליה.

יחזקאל לביא: המענק הזה מופיע בתוך נוסחת גדיש, והשנה הרשויות מקבלות את התקציב שלהן בהתאם לאותה נוסחה.

קולט אביטל: האם אפשר לקבל תמונה אם התקציבים נשארו באותה הרמה?

יחזקאל לביא: לא, זוהי פונקציה של כמות העולים שמגיעה פר שנה.

יחזקאל לביא: צריך להביא את זה בחשבון.

ואיכות הסביבה): הדבר היחידי שאתם מתקצבים הוא פיצוי לעיריות עבור הנחות בארנונה?

יחזקאל לביא: לרשויות מקומיות.

קולט אביטל: מספר העולים שירד והעובדה שחלקם נמצאים כבר יותר משנתיים צמצמו את המענק הזה.

ואיכות הסביבה): יחזקאל, אם אני לא טועה, לפני כמה שנים הייתם נותנים תקציבי קליטה והרשות לא היתה מנצלת אותם רק כדי לפצות את עצמה באובדן ארנונה.

יחזקאל לביא: אנחנו אף פעם לא נתנו שום סכום שלא נגע לנושא הזה.

יחזקאל לביא: זה היה הבסיס של הרעיון.

יחזקאל לביא: באתי לשר הפנים דאז אריה דרעי, והצעתי לו את הרעיון ללכת מחשב מול מחשב.

יחזקאל לביא: למרות שבמערכת היו מי שלא אהבו את הרעיון, דרעי עצמו מיד קיבל את זה ואמר לי: יופי, פתרת לי בעיה.

יחזקאל לביא: למה?

יחזקאל לביא: כי דרעי עמד תחת לחץ של ראשי רשויות.

יחזקאל לביא: בישיבה שבה הייתי נוכח, היה ראש רשות מקומית שדיווח לו במספרים שלא היו ולא נבראו על כמות העולים שלו.

יחזקאל לביא: אם הייתי עובד סטטיסטית בהתאם למספר העולים כפי שדיווחו לנו ראשי רשויות בהשוואה לנתונים שהמחשב שלנו הראה בפועל – הייתם רואים שבמקום גל העליה שמנה בסך הכל כמיליון נפש, למעשה הגיעו ארצה 3.5 מיליון איש.

קולט אביטל: במספרים ריאליים, בכמה הופחת התקציב הספציפי הזה?

יחזקאל לביא: חוץ מרשות אחת – כלום.

מיכאל גינקר: שמי מיכאל גינקר, מנהל היחידה לקליטה ועליה במרכז השלטון המקומי.

מיכאל גינקר: בשנת 2000, תקציב מענקי קליטה עמד על 61.3 מיליון שקלים.

מיכאל גינקר: התקציבים מועברים ממשרד הפנים לרשויות כמענקי קליטה.

מיכאל גינקר: בשנת 2001 – 40 מיליון שקלים.

מיכאל גינקר: בשנת 2002 – 37 מיליון שקלים.

מיכאל גינקר: בשנת 2003 – הוא הועבר אבל הוא לא היה צבוע ולא היה מיועד לצרכים הללו בכלל.

מיכאל גינקר: בשנת 2004 – הוא לא קיים בכלל.

מיכאל גינקר: את טענתו של מר לביא על כך שהתקציב מיועד לכיסוי הארנונה, אני שומע בפעם הראשונה.

מיכאל גינקר: המשמעות היא פגיעה חמורה בכל המצב.

מיכאל גינקר: לא רק משרד הקליטה מקצץ.

מיכאל גינקר: עוד מעט נשמע מנציג משרד הקליטה אלו סכומים קוצצו בשלושת השנים האחרונות.

מיכאל גינקר: משמעות כאן היא שזה בוטל.

מיכאל גינקר: הנימוק הוא שכביכול אין עליה ואנשים לא מגיעים.

קולט אביטל: נציג האוצר, כשאתם עשיתם את השינוי הזה וכללתם את הסכום המיועד לכיסוי הארנונה בתוך מענק האיזון, האם הודעתם על כך לעיריות?

ערן פולק: זה בסמכות משרד הפנים.

יחזקאל לביא: נושא מענק לפי נוסחת גדיש עדיין לא הועבר לרשויות, כי האישור התקציבי על מענק גדיש עדיין לא נמצא בהעברה כספית אצלנו.

רומן ברונפמן: זאת התשובה.

רומן ברונפמן: כל זה היה מבוא – זאת התשובה.

יחזקאל לביא: בישיבת הממשלה האחרונה שהתקיימה ביום רביעי האחרון, דובר על סכום מענק לרשויות המקומיות – שמענק הקליטה הוא נגזרת ממנו כי הוא חלק ממנו.

יחזקאל לביא: הסכום שאושר הוא סכום הרבה יותר נמוך מהסכום שהיה בשנה הקודמת.

רומן ברונפמן: ולמה זה לא בהעברה?

יחזקאל לביא: כיוון שזה אושר רק ביום רביעי שעבר.

קולט אביטל: כמה אושר?

יחזקאל לביא: סך כל המענק לרשויות המקומיות שאושר מסתכם בכ-750 מיליון שקלים, פלוס סכומים אחרים נוספים שאינם בדיוק נושאי מענק.

ואיכות הסביבה): כמה מתוך זה מיועד לקליטה?

יחזקאל לביא: מתוך הסכום הזה, בתוך נוסחת גדיש יש משהו בסדר גודל של 10% - הכל בהתאם למצב הסוציו-אקונומי של הרשות.

יחזקאל לביא: אני לא יכול להצביע על הסכום המדוייק שיתקבל לבסוף – את זה אדע רק בעוד חודשיים שלושה.

קולט אביטל: אומר מיכאל שלפני 4 שנים היו כ-60 מיליון וכעבור שנתיים זה ירד ל-30 מיליון.

קולט אביטל: האם אפשר לדעת לגבי אותו מענק שצבוע לארנונה, כמה כסף אישרתם מתוך הסך הכל?

יחזקאל לביא: הוא יעמוד בסביבות ה-30% ממה שהיה כשהתקציב עמד על 61 מיליון, מהסיבה הפשוטה: כמות העולים היא כרגע כ-16 עולים, ואז זה היה בסביבות ה-40.

ואיכות הסביבה): אתה מדבר על בסיס דו-שנתי.

יחזקאל לביא: אני מדבר על בסיס שנתי.

יחזקאל לביא: הנוסחה היתה מתעדכנת אוטומטית אחת לשנה.

יחזקאל לביא: היא רק הביאה בחשבון שנתיים.

ואיכות הסביבה): אבל אתה מבטיח שאותו סכום שהיה עובר בעבר פרופורציונלית למספר העולים – אכן כלול במענק.

מרק בסין: שמי מרק בסין, אני ראש מועצת בני עייש ויו"ר ועדת הקליטה בשלטון המקומי.

מרק בסין: בהתייחס לנושא התקציבים מטעם משרד הפנים לרשויות קולטות עליה – נכון להיום, למונח הזה אין כמעט משמעות, משום שהתקציבים הולכים ויורדים.

מרק בסין: לגבי הכיסוי לנושא הארנונה, בהתאם לנוסחת גדיש או בהתאם לנוסחת סוארי שקדמה לה, הרי אנחנו יודעים – ובוודאי אתם יודעים – שלא משנה השם שניתן לנוסחאות, הרשויות המקומיות למעשה לא קיבלו מעולם את המספר המגיע להן – לא בהתאם לסוארי ולא בהתאם לגדיש, במסגרת המגבלות התקציביות של מדינת ישראל.

יחזקאל לביא: סוארי לא התייחס לכך בכלל, אלא רק למצב סוציו-אקונומי.

יחזקאל לביא: נושא תקציב קליטה פרופר לא הופיע בסוארי.

מרק בסין: אם אני לא טועה, היה שם סעיף קליטה.

מרק בסין: התקציבים הולכים ויורדים כהעברות, ככיסוי לארנונה.

מרק בסין: לדעתי, השאלה המרכזית שצריכה לעמוד לנגד עינינו כאן היא האם קליטת העליה נפסקת ברגע שעולים חדשים מגיעים לארץ, או שהיא ממשיכה לאורך זמן, ובדרך הטבע היא ממשיכה ברשויות המקומיות.

מרק בסין: אולי בהמשך הדיון נדון בנושא מיסוד היחסים בין השלטון המקומי למשרד הקליטה והפנים בנושא הקליטה – האם רואים ברשויות המקומיות זרוע ביצועית של הקליטה, והאם מבטאים זאת הלכה למעשה.

מרק בסין: בינתיים אנחנו מתרשמים שתקציב משרד הפנים שנועד לכיסוי הארנונה הולך ויורד, ותקציב משרד הקליטה ברשויות המקומיות ירד ב-50% לאורך שלוש שנים.

קולט אביטל: תודה רבה.

יחזקאל לביא: כאשר בזמנו עמדנו במשא ומתן מול האוצר על תקציב קליטת העליה, מלכתחילה היה חסר של 35 עד 40 אחוז ממה שהוצע בפועל על ידי הרשויות המקומיות, כי האוצר אמר לנו: כזה ראה וקדש.

יחזקאל לביא: אתם רוצים – תקבלו.

יחזקאל לביא: לא רוצים – אנחנו לא נותנים יותר.

קולט אביטל: זאת אומרת שאתם ביודעין נתתם יד לדפיציטים של הרשויות המקומיות.

יחזקאל לביא: לא, אנחנו התנגדנו לכך, אבל לא יכולנו לעזור יותר מכך.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: פיני קבלו, בבקשה.

פיני קבלו: אני נציג השלטון המקומי, אבל אני יכול להתייחס לנושא גם מזווית ראש העיר, לאור פעילותי בקליטת עליה בשנים האחרונות.

פיני קבלו: אני חושב שהגדרתו של עולה חדש למשך שנתיים בלבד היא טעות.

פיני קבלו: היתה לי קליטת עליה מאתיופיה כבר יותר מ-12 שנה, ועדיין יש בעיות קשות.

פיני קבלו: ראשי הערים הנמצאים בשטח צריכים להתמודד עם הבעיה הקשה של קיצוצים, כאשר משרד הקליטה הלך וקיצץ את אותם התקציבים במשך כל השנים האחרונות.

פיני קבלו: עליי לציין כי הוא עבד איתנו בצורה טובה מאוד בכך שהוא דאג לכספים הייחודיים שלו, ודרש את התוכניות של אותן מועצות קליטה שקמו במישור המקומי, שפיקחו ועקבו אחרי הכספים – הרי כולנו יודעים שכספים שמועברים בדרך כלל באמצעות המענק נכנסים לבור הכספי הגדול של העיריות, הנמצאות בשנים האחרונות בקשיים ובקיצוצי תקציבים.

פיני קבלו: הטיפול בנושא קליטת העליה תלוי אפוא בנקודת המבט של כל ראש עיר.

פיני קבלו: הכספים לעולם לא מספיקים – זה תלוי מה אתה רוצה לתת, לאיזה שר אתה רוצה לתת ומה אתה רוצה לתת.

פיני קבלו: אצלי, למשל, היתה קליטת עליה ישירה – הלכתי ופגשתי את העולה, ראיינתי אותו והכנתי לו מקום עבודה.

פיני קבלו: הוא הגיע אליי לעיר במונית שאספה אותו משדה התעופה.

פיני קבלו: לכל עולה שהגיע – והיו כ-150 משפחות כאלה – נתנו מפתח עם בית מרוהט לחלוטין, כולל מצרכי מזון במקרר.

פיני קבלו: חבל מאוד שמספר הדירות של עמידר היה מוגבל, וגרם לסיום הפרוייקט.

פיני קבלו: הפרוייקט הצליח מאוד – גם בקרב עולים מחבר העמים וגם בקרב עולים מארגנטינה.

פיני קבלו: הצלחנו להביא למצב שבו אף משפחה לא עזבה את העיר.

פיני קבלו: כיוון שמדובר במקום חם ומרחוק כמו בית שאן, הייתי חייב לתת את העדיפות הזאת כדי להביא את האנשים.

פיני קבלו: לראשי ערים יש רצון גדול מאוד לסייע ולתת.

פיני קבלו: כל אחד מראשי הערים רואים בקליטת עליה חשיבות גדולה מאוד.

פיני קבלו: כל ראש עיר קובע לעצמו סדרי עדיפויות, ואני חושב שלא צריך לתחום את התקצוב לכל רשות ולקבוע שקליטת העליה צריכה לעמוד על אותו הסכום בדיוק.

פיני קבלו: צריך להתייחס לעניין באופן כללי.

פיני קבלו: בשעת הגשת התקציב, צריך להקצות בתקציבי הרשויות פרק משמעותי לנושא קליטת העליה – לא רק את התקצוב המגיע מהמשרדים, אלא גם את הסכומים שהעיר מקצה לקליטת העליה בנוסף לתקציבים, וזאת במטרה לעבות את הנושא הזה.

פיני קבלו: אני חושב שצריכה להיות יוזמה של העולים החדשים, שבדרך כלל לא יודעים את זכויותיהם.

פיני קבלו: הם צריכים לבוא, לדרוש ולפעול על מנת להניע את המערכת הזאת בקרב הרשויות המקומיות.

פיני קבלו: בסך הכל, ראשי הערים עושים מאמץ גדול מאוד.

פיני קבלו: בשנים האחרונות מקצצים ומורידים, ולכן בשעות הללו בהן יושבים על תוכניות הבראה צריך להישמר מאוד שתוכניות ההבראה לא יחפשו תמיד את הכבשה החלשה.

פיני קבלו: לי לא היה תקן, אבל הדבר הראשון שעשיתי כראש עיר הוא מינוי מנהלת קליטה ומחלקת קליטה.

פיני קבלו: אני חושב שיש היום יוזמות גדולות מאוד, כמו "שותפות 2000".

פיני קבלו: אני גייסתי הרבה מאוד כספים מיהודים שקשורים עם העיריות, והם נרתמו לטובת אותם מצרכים עליהם דיברתי – אם זה מקרר, מזגן ומיטה.

פיני קבלו: יש כאן יוזמה שכוללת משאבים נוספים, אותם ניתן להביא ישירות באמצעות "שותפות 2000" או הסוכנות היהודית.

פיני קבלו: אני ראיתי בזה ברכה, וחבל מאוד שזרם העולים נחלש.

פיני קבלו: הפעם הדיון תקציבי יותר, אבל אולי בדיון אחר צריך לראות מה אנחנו עושים למען הבאתם של יותר עולים.

פיני קבלו: אני חושב שהגישה הישירה של ראשי ערים שהולכים לשם, פוגשים את האנשים ובאים עם מצע של מקומות עבודה, יוצר את החיבור הנפלא של העולה עם ראש העיר.

פיני קבלו: אפשר לעודד את קליטת העליה בחיבור של ראשי ערים, סגני ראשי ערים ובעלי תפקידים במעמד גבוה, כדי שהעבודה הזאת לא תהיה מבוססת רק על שליחי הסוכנות היהודית או על שליחי משרד הקליטה.

ואיכות הסביבה): אני רוצה להפנות שאלה למרק בסין ולפיני קבלו.

ואיכות הסביבה): דיברנו על כך שמדובר בסדרי עדיפויות.

ואיכות הסביבה): אנחנו ננסה לעשות כמה דברים כאן בכנסת ובאופן ספציפי מול משרדי ממשלה, אבל אתם כשלטון המקומי, כארגון המייצג את כל הרשויות, יכולים ליזום בנוסף פנייה משלכם, ולדרוש מהם להשאיר את תקציבי הקליטה גם במקרה של קיצוצים.

רומן ברונפמן: אנחנו עדים לכך שתקציבי משרדי הממשלה הולכים ומתקצצים – כתוצאה מהמצב הכלכלי במדינה ובעקבות זרם העליה שפחת זו השנה השניה, ורוב המשרדים בנויים על מספר העולים כאחד הפרמטרים לקביעת התמיכה.

רומן ברונפמן: אני רוצה להתייחס לנושא שמטריד אותי באופן ספציפי.

רומן ברונפמן: אנחנו לא יכולים להגדיל תקציבים – אנחנו מאוד נשתדל, אבל לא נגדיל את תקציב המדינה לתחום קליטת העליה.

רומן ברונפמן: אנחנו כן צריכים להתמקד במאבק בביורוקרטיה.

רומן ברונפמן: אנחנו יודעים שמשרד הקליטה מעביר את ההחלטה ואת החלוקה שלו לקראת חודשי הקיץ, וכפי ששמענו עכשיו מיחזקאל לביא, העברת המענק אושרה לפני שבוע.

רומן ברונפמן: אנחנו בסיום חודש פברואר.

אריה קורת: 2 בפברואר זה לא בדיוק חודשי הקיץ.

רומן ברונפמן: אז יכול להיות שהשנה הייתם בסדר.

רומן ברונפמן: אבל עד שהכסף יגיע לרשויות--

אריה קורת: עכשיו זה תלוי ברשויות.

אריה קורת: אנחנו אישרנו את ההקצבה.

רומן ברונפמן: אני מדבר מניסיון רב שנים: הרשות המקומית בסופו של דבר מתבססת על הכסף של משרד הקליטה ומשרד הפנים, ולא רק על הכסף הזה.

קולט אביטל: היא גם לא יודעת בתחילת השנה איזה תקציב אושר לה.

רומן ברונפמן: לכך בדיוק אני חותר, כי בנושא הזה אנחנו כן יכולים לפעול, וזה כן נכנס לבקרה התקציבית של ועדת הכספים.

רומן ברונפמן: אם בתחילת ינואר – ולא בסוף פברואר ובסוף אפריל – המשרדים הרלוונטיים יודיעו לרשויות המקומיות איזה כסף עומד לרשותם, לא יהיו פיטורים וסגירת מחלקות, והכבשה החדשה לא תהפוך לכבשת הרש, אלא תמשיך לפעול מתוקף האנהרציה.

רומן ברונפמן: חבר הכנסת שטרן הזכיר באופן מפתיע את הצעת החוק שלי, אותה אני בעצמי כבר שכחתי.

ואיכות הסביבה): אני לא הופתעתי.

רומן ברונפמן: נכון, אנחנו הופתענו.

רומן ברונפמן: בנוסף לכך, הקמתי לפני 10 שנים את העמותה לקליטת עליה, ויושב כאן המנכ"ל.

רומן ברונפמן: אני ממליץ לכל הנבחרים כאן – לוועדת הקליטה ולאחרים – להעתיק את הדבר, כי זוהי בדיוק רשת הביטחון נגד ההעברות המאוחרות.

קולט אביטל: זה כנראה כל כך מוצלח, עד עיריית חיפה כנראה מנסה לחסל את זה.

רומן ברונפמן: אלו הם חשבונות קטנים של ראש העיר החדש.

רומן ברונפמן: ראש חדש – ראש קטן.

דפני מושינוב: זהו הקושי – מצד אחד זה סטטוטורי, ומצד שני ההשפעות הפוליטיות שלא מאפשרות--

קולט אביטל: מר קורת, האם יש אפשרות לקבל ממך בכמה מילים תמונה לגבי הקיצוצים של משרד הקליטה ברשויות המקומיות?

רומן ברונפמן: ובנוסף, האם ההקצבה כבר הועברה לרשות המקומית?

אריה קורת: בוקר טוב לכולם.

אריה קורת: המשרד בהחלט מלווה את הרשות המקומית כמרכז לכל הקליטה.

קריאות: לא נכון.

אריה קורת: תאמין לי שאני אומר את כל האמת.

אריה קורת: ראשית, חשוב לציין הסיוע של המשרד לעולים ביישובים נעשה באמצעות שני אפיקים – האפיק העקיף והאפיק הישיר.

אריה קורת: האפיק העקיף הוא כל אותם פרוייקטים של המשרד שעוברים ישירות לעולה, כמו פרוייקט תל"ד – תגבור לימודי – אותו אנחנו מפעילים בשיתוף עם חברת המתנ"סים ומשרד החינוך לכ-4,000 ילדים.

אריה קורת: חשוב לציין שבסופו של דבר העולה נהנה מזה.

קולט אביטל: לא התכנסנו כאן כדי לדון בתוכניות של משרד הקליטה.

אריה קורת: אומר כמה משפטים לגבי האפיק הישיר למול הרשויות.

אריה קורת: ראשית, יש לנו תוכנית עבודה מסודרת עם הקצאת משאבים לכל רשות ורשות.

אריה קורת: הבאתי אתי את תוכנית העבודה של האגף, ובהמשך אעביר לכם אותה.

אריה קורת: תוכנית העבודה כוללת הקצאה לכל רשות בהתאם לאשכולות.

אריה קורת: חשוב לציין שאנחנו בעצם נותנים סיוע לרשויות בגין עולים שעלו משנת 1989.

אריה קורת: אחד האשכולות הוא מספר העולים ביישוב, אחוז העולים ביישוב, מצב סוציו-אקונומי ואשכולות נוספים, על פיהם אנחנו מחלקים את התקציב.

אריה קורת: ב-2 לפברואר כבר הודענו לכל הרשויות את גובה ההקצבה שלהם.

אריה קורת: למרות כל הקיצוצים שהיו, החלטנו מבחינת סדרי עדיפויות של המשרד לעשות מאמץ ולא לפגוע עד כמה שאנחנו יכולים בתקציב המשרד הישיר לרשויות, בהשוואה לשנת 2003.

אריה קורת: מאחר שב-2 לפברואר עמד לרשותנו חלק גדול מהתקציב, החלטנו להעביר קודם כל את מה שהיה לנו, לפני שיגיעו עודפי התקציב.

אריה קורת: נכון להיום חילקנו 10 מיליון שקלים מתוך תקציב כולל העומד על 12 מיליון שקלים.

קולט אביטל: מה היה התקציב בשנה שעברה?

אריה קורת: 14.5 מיליון שקלים.

אריה קורת: אם תניחי לי לסיים, אוכל להסביר.

אריה קורת: גם לפני שנה לא הופיע בספר התקציב סכום של 14.5 מיליון שקלים, אלא 11.5 מיליון שקלים.

אריה קורת: בצענו העברות פנימיות בתך האגפים במשרד כדי להגדיל משמעותית את התקציב של הרשויות המקומיות, ואנחנו רוצים לנהוג כך גם השנה.

אריה קורת: לכן בפועל היינו צריכים להמתין השנה לכל ההעברות הפנימיות.

אריה קורת: זוהי הסיבה לכך שבשנה שעברה חילקנו את התקציבים רק בחודש מאי.

רומן ברונפמן: בשנה שעברה זה היה במאי.

אריה קורת: כדי לא לפגוע וכדי לא לחלק את זה במאי, אמרנו:

אריה קורת: בואו נחלק קודם 10 מיליון שקלים ב-2 לפברואר, כדי שרשויות יתחילו לעבוד.

אריה קורת: בו זמנית, יצא אתמול מכתב של מנכ"לית המשרד אל כל ראשי הערים, בו היא מודיעה להם: רבותיי, זה לא התקציב הסופי; המשרד עושה ויעשה מאמצים כדי לתגבר ולהגדיל משמעותית את התקציבים לרשויות המקומיות, על מנת להגיע פחות-או-יותר לתקציב שהיה לפני שנה.

ואיכות הסביבה): לפי הסיכום שלנו לקראת הצבעת התקציב, אתם צריכים לקבל 2 מיליון שקלים נוספים לסעיף הזה.

אריה קורת: נכון.

אריה קורת: מאחר והתקציבים עוד אינם, אמרנו: בואו לא נמתין.

אריה קורת: כי אם נמתין, נגיע שוב לחודש מאי.

אריה קורת: אם כן, את 10 מיליון השקלים חילקנו.

קולט אביטל: מעשית, הוצאתם אתמול מכתב לכל ראשי הרשויות.

קולט אביטל: כל אחד יודע מהו התקציב האמיתי העומד עכשיו לרשותו – ואולי הישיר.

קולט אביטל: בתקווה שיבינו את הרמז ואולי הוא יגדל.

קולט אביטל: אחרי המכתב הזה, מתי הכסף עובר באופן מעשי?

אריה קורת: תהליך העבודה הוא כזה: אנחנו מודיעים לכל רשות את גובה ההקצבה.

אריה קורת: בכל יישוב פועלת ועדת היגוי, בראשה עומד ראש העיר או מחזיק תיק הקליטה.

אריה קורת: הם מגבשים תוכניות המאושרות על ידי ועדת ההיגוי, ולאחר מכן ועדת הרשויות של המשרד.

אריה קורת: בכל מקרה, הכסף עובר רק לאחר קבלת דוחות הביצוע.

אריה קורת: אבל בתהליכים הללו אנחנו מוציאים מקדמות לכל הרשויות.

ואיכות הסביבה): אם לא בוצעה פעילות, האם תגבו את הכסף בחזרה?

אריה קורת: בדרך כלל הביצוע הוא כמעט מאה אחוזים.

ואיכות הסביבה): מה לגבי מרכזי התרבות ומרכזים אחרים?

אריה קורת: אנחנו יצרנו את הפרוייקט הזה בשנת 1997.

אריה קורת: בשנת 2003, כ-44 יישובים קיבלו תוספת של כ-50 אלף שקלים על פי תבחינים, בגין הפעלת מרכזי תרבות.

אריה קורת: היתה ביקורת בנושא הזה, ונשאלה שאלה – למה לתת למצפה רמון את אותו הסכום שניתן לעיריית חיפה.

אריה קורת: אחרי 6 שנים באנו ואמרנו: אנחנו רוצים לעשות חשיבה.

אריה קורת: ניקח לעצמנו פסק זמן של שלושה חודשים ונבחן את התהליך הזה – לא מתוך מגמה לבטל אותו, אלא להיפך, מתוך מגמה לייעל אותו ולשפר אותו, כי הנושא הזה חשוב לנו.

ואיכות הסביבה): מה קורה באותם שלושה חודשים, שמתארכים לפעמים גם לששה חודשים וכן הלאה.

ואיכות הסביבה): ראשית, מה קורה עם מרכזי התרבות הקיימים?

ואיכות הסביבה): שנית, האם הודעתם לרשויות שאכן אין כוונה לסגור את מרכזי התרבות.

אריה קורת: הודענו שתוך שלושה חודשים המשרד בודק.

אריה קורת: אני באופן אישי כתבתי את המכתב הזה.

ואיכות הסביבה): ומה העיריה צריכה לעשות בינתיים?

ואיכות הסביבה): לסגור?

ואיכות הסביבה): באותה דרך חכמה ונכונה שבה הבהרתם את מה שיש, ואמרתם שאולי יהיה יותר, אני מציע שתעבירו את החלק היחסי של התקציב.

ואיכות הסביבה): נניח שבחודש מאי אתם מסיימים את הבדיקה – מה שמגיע לפי הנוסחה הקודמת, השיוויונית, תעבירו לרשויות כדי המוסדות האלה יוכלו להתקיים.

ואיכות הסביבה): כי אחר כך, כשתחליט שבמצפה רמון אתה מקצץ אבל באשדוד למשל אתה מוסיף – ימותו גם במצפה רמון וגם באותה עיר אליה אתה רוצה להעביר את הכספים.

מרינה סולודקין: יש שינוי חיובי חיובי במשרד הקליטה, כי שמענו מפי השרה שהיא סוגרת גם בתי מהנדס וגם בתי תרבות, וטוב שהם שוקלים עכשיו לא לסגור.

מרינה סולודקין: אנחנו צריכים לעקוב אחרי התהליך הזה, ולוודא שיהיו בתי תרבות ובתי מהנדס.

קולט אביטל: אותם 10 מיליון שקלים, לאלו מטרות הם מיועדים מלבד בתי התרבות?

אריה קורת: ראשית, 10 מיליון השקלים לא נועדו לבתי התרבות.

אריה קורת: קבענו כמה יעדים, ודיברנו על נושא החינוך, העצמת השפה, זהות יהודית, רווחה, חברה ותרבות, ילדים, נוער וחינוך בלתי פורמלי.

אריה קורת: הגדרנו גם אחוזים בתוך העוגה הזאת.

אריה קורת: אלו הן הכותרות – את התכנים יוצקת הרשות.

אריה קורת: הביזור הוא כל כך מוחלט, וההחלטה היא בעצם של הרשות.

אריה קורת: יושבת ועדת היגוי שבראשה עומד ראש עיר, והם אלו שיוצקים את התכנים לכל התוכניות שבגינן המשרד מסייע.

קולט אביטל: בנוסף, נבקש מהסוכנות היהודית את רשימת הערים המשתתפות בפרוייקט "שותפות 2000", כדי לנסות ולקבל תמונה.

קולט אביטל: מר צבאג, בבקשה.

יעקב צבאג: אני חושב שהתקציב הוא באמת דבר נתון, כפי שאמר חבר הכנסת.

יעקב צבאג: אני רוצה לחזק את הדברים שאמר ראש עיריית בית שאן – הסכנה הנשקפת היום לאותן יחידות ברשויות היא הסכנה האמיתית, בה אתם יכולים מעורבים הרבה יותר מהר.

יעקב צבאג: לדעתי, הדברים שקורים בהן הם הרבה יותר קריטיים.

יעקב צבאג: היום העיריות יסגרו את אותן יחידות – שחלקן מכונות רשויות קליטה – יצמצמו אותן למינימום או יפזרו אותן.

יעקב צבאג: אולי אפשר יהיה לעגן את הדבר הזה בצורה סטטוטורית, שתחייב את העירייה להחזיק יחידה כזו אם סך אחוז העולים בקרב התושבים עומד על מספר מסויים.

יעקב צבאג: החוק הזה מחייב רק ועדת קליטה, אבל הוא לא מחזיק יחידת קליטה.

יעקב צבאג: זה לא אופרטיבי.

יורי שטרן: היום החוק מחייב את קיומה של מחלקת חינוך.

יורי שטרן: יש כמה וכמה מחלקות שחייבות להיות לפי החוק.

יעקב צבאג: אולי כדאי שנתרכז ונצא עם החלטה אופרטיבית לגבי האופן שבו היחידות הללו יישמרו.

יעקב צבאג: בעיריית ירושלים, אותה אני מייצג, העסק הזה עומד להצטמצם – יקחו את רכזות הקליטה ויטמיעו אותן בתוך אגף רווחה.

יעקב צבאג: בסופו של דבר, מכל היחידה הזו יישאר נציג או נציגה אחת.

קולט אביטל: אני מנסה לראות את התמונה כולה.

קולט אביטל: מצד אחד, העיריות אינן מקבלות את התקציבים שהן צריכות לקבל.

קולט אביטל: אנחנו דורשים מהן שיחזיקו יחידות – למרות שהן לא מקבלות תקציבים.

קולט אביטל: אני מנסה לקבל תמונה כללית יותר, כדי לנסות ולראות איך אפשר לעזור.

יעקב צבאג: לכן אני מנסה להצביע על הנקודה שחסרה בדיון.

יעקב צבאג: תקציב משרד הקליטה הוא דבר נתון, ואי אפשר יהיה לשנות אותו.

יעקב צבאג: ובנוגע לדברים שציין אריה קורת: התקציב הישיר הוא כרבע, והתקציב העקיף הוא שלושה רבעים.

יעקב צבאג: כדאי היה לתת את הדעת לכך שחלוקה זו גורמת למצב בלתי הגיוני.

יעקב צבאג: כך למשל: תקציב משרד הקליטה לעיר ירושלים עומד על 2 מיליון שקלים, ומתוכו מועברים 500 אלף שקלים בלבד דרך העיריה.

יעקב צבאג: לעומת זאת, מיליון וחצי השקלים הנותרים מתגלגלים בכל מיני אפיקים שאין לנו שליטה עליהם, כי אלו הן עמותות.

אריה קורת: זאת הבעיה שלך.

רומן ברונפמן: למה ירושלים מקבלת שני מיליון שקלים, ואילו חיפה – מיליון אחד?

יעקב צבאג: אני חושב שחבר הכנסת יורי שטרן העלה נושא חשוב מאוד; אם באמת מודיעים לעיר שמרכזי תרבות מוגדרים כרגע כנושא בבדיקה, חלק מהעיריות פשוט יסגרו את מרכזי התרבות עד לקבלת תשובה.

יעקב צבאג: במקרה הזה, כפי שהוא אמר, ימותו באותה נשימה אלו שאתם רוצים ואלו שאתם לא רוצים.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: ראשית, אני מברכת את היוזמה המשותפת שהובילה לקיום ישיבה משותפת לוועדת הפנים ואיכות הסביבה ווועדת העליה, הקליטה והתפוצות בנושא מימון רשויות מקומיות.

מרינה סולודקין: זהו נושא חשוב מאוד.

מרינה סולודקין: המסקנה שלי עצובה מאוד – יש התקפה חזיתית על כל נושאי העליה מכל הכיוונים.

מרינה סולודקין: אנחנו יושבים כאן כדי להחליש את המתקפה ואולי גם כדי להחזיר את מה שאפשר להחזיר.

מרינה סולודקין: אני מאוד תומכת בתהליך שעובר במשרד הקליטה, לפיו הם מתכוונים לחזור בהם מההחלטה לסגור את בתי התרבות ובתי המהנדס.

מרינה סולודקין: שנית, אני חושבת שהפעולה המסוכנת ביותר היא סגירת מחלקות הקליטה בעיריות, כפי שזה נעשה באשקלון עיר מגוריי.

קולט אביטל: השאלה היא מהם הכלים שלנו, כשאנחנו נמצאים באיזשהו מקום בתווך?

מרינה סולודקין: פניתי לשר הפנים לגבי העיר אשקלון, ושאלתי בשאילתה למה ראש העיר מגדיל את משכורתו ואת משכורת סגניו ב-50%, ובאותו זמן סוגר את מחלקת הקליטה.

רומן ברונפמן: הוא לא יכול להגדיל.

רומן ברונפמן: זה היה לפי החוק.

מרינה סולודקין: כך זה הופיע בעיתונות המקומית.

מרינה סולודקין: נחכה ונשמע את תשובתו של שר הפנים.

מרינה סולודקין: שמענו כאן רעיון חשוב מאוד.

מרינה סולודקין: יש בעיריות מחלקות סטטוטוריות כמו מחלקת חינוך.

מרינה סולודקין: מדינת ישראל היא מדינה קולטת עליה, ולכן צריך להפוך את מחלקות הקליטה לסטטוטוריות.

ואיכות הסביבה): אני מתנצל על כך שאני נאלץ לצאת באמצע הדיון, אבל מנהלת הוועדה שלי כבר עומדת בפתח – הדיון אצלנו בוועדת הפנים עומד להתחיל.

ואיכות הסביבה): אני רוצה לציין מספר דברים: ראשית, המסקנה מכל הדיווחים ששמענו עד כה היא שהכסף צריך להיות צבוע, והיחידה המטפלת בנושא צריכה להישמר.

ואיכות הסביבה): הרי מה קורה?

ואיכות הסביבה): בכך שמפזרים את האנשים בין יחידות הרווחה, החינוך וכן הלאה, לא חוסכים כוח אדם, אבל מאבדים את הייחודיות.

ואיכות הסביבה): עיריה כמו אשקלון, שפיזרה את מחלקת הקליטה, השאירה כמה עובדים שעובדים בנושא, אבל כבר אין להם מסגרת אחידה, ולכן העסק הזה הולך ונעלם במכלול הגדול של הבעיות.

ואיכות הסביבה): לפיכך, אני מציע שנפנה באופן ישיר, באמצעות מכתב משותף, לראשי הערים ולראשי הרשויות.

ואיכות הסביבה): כמו כן נפנה באמצעות מרכז השלטון המקומי, ונקרא שלא לפרק את מחלקות הקליטה.

ואיכות הסביבה): אנחנו מבקשים שהייחודיות של מערכת הקליטה תישמר בכל עיר שיש בה יותר מאחוז מסוים של עולים שהגיעו משנת 1989.

ואיכות הסביבה): שנית, הייתי מבקש ממשרד הקליטה לבחון את האופן שבו אתם מעבירים את התקציבים.

ואיכות הסביבה): ראש רשות הקליטה של ירושלים אומר שהוא קיבל רבע ממה שאתם הקצבתם בפועל, ולכן אני רוצה שעיריית ירושלים ועיריות אחרות יגישו לכם דו"ח.

אריה קורת: יש דו"ח שקיפות מלא.

אריה קורת: הם יודעים בדיוק כמה ילדים מקבלים תגבור לימודי ואיזה פרוייקט עובד.

יורי שטרן: סליחה, אריה.

יורי שטרן: אני מדבר על התקציב שעובר לעירייה, ולא על פרוייקט ספציפי.

יורי שטרן: התקציב הזה צריך להיות התקציב של מחלקת הקליטה עבור פעילויות הקליטה.

יורי שטרן: אני לא מדבר על פרוייקטים ייחודיים.

יורי שטרן: שלישית, אני מבקש להתייחס לכסף שמשרד הפנים מעביר.

יורי שטרן: בשנתיים הראשונות לבואם ארצה העולים לא משלמים ארנונה, אלא משרד הפנים מעביר אותה.

יורי שטרן: זוהי הארנונה היחידה שהעיריה גובה במאת האחוזים.

יורי שטרן: הארנונה הזאת לא יכולה שלא להופיע כסכום נפרד.

יורי שטרן: תעבירו את זה בלי תקנה או עם תקנה, אבל לא יכול להיות שהכסף הזה הולך ונבלע במצוקה התקציבית – מעקלים אותו ועושים אותו כל מה שעושים עם שאר הכספים.

קולט אביטל: לפני שאתה יוצא, אני רוצה לשאול אותך כאדם שיש לו יותר ניסיון בתחום הזה בהשוואה אליי: האם לדעתך כדאי וחשוב שהוועדה הזאת כוועדה – אולי יחד אתך – תגיש הצעת חוק משותפת, כוועדה, שהופכת את המחלקות למחלקות סטטוסטוריות?

ואיכות הסביבה): גם את המחלקות וגם את הכסף.

ואיכות הסביבה): הנקודה האחרונה שאני רוצה להעלות נוגעת למרכזי התרבות ולבתים הטכנולוגיים.

ואיכות הסביבה): אני מבקש שהישיבה המשותפת הזאת תמליץ למשרד הקליטה להעביר לעיריות את התקציבים למחצית הראשונה של שנת התקציב הזו.

ואיכות הסביבה): את הכסף תעבירו עם מכתב נלווה, לפיו בכוונת משרד הקליטה להמשיך את הפרוייקט לאחר בדיקה.

ואיכות הסביבה): אפשר לציין שאתם לא מתחייבים לכל עירייה, אבל מתחייבים להמשך הפרוייקט.

ואיכות הסביבה): אני חושב שכל המשתתפים בישיבה ממליצים על המשך קיומם של הפרוייקטים הללו.

קולט אביטל: בשלב זה כבר הגענו פחות או יותר למסקנות.

קולט אביטל: אני רוצה לבקש שכל אחד יוסיף הצעות, אם ישנן, כי אנחנו יודעים פחות או יותר את המצב.

מיכאל נודלמן: אני רוצה להעיר שעליה איננה נושא סקטורלי, אלא נושא מדיני.

מיכאל נודלמן: חבל להיכנס לוויכוחים בין העיריות, משרד הקליטה ומשרד הפנים.

מיכאל נודלמן: הביורוקרטיה גורמת לנו לאבד הרבה דברים.

מיכאל נודלמן: אני תומך בהגשת חוק משותף במטרה להפוך את המחלקות לסטטוטוריות.

מיכאל נודלמן: אני תומך בכך כי הייתי חבר מועצה, יושב ראש ועדת כספים וממלא מקום מחלקת הקליטה, וידעתי שמענק איזון לעליה הוא מענק נפרד מכל המענקים.

מיכאל נודלמן: עד עכשיו העיריה ידעה כמה מקבלים, ועכשיו עשיתם מיקס.

מיכאל נודלמן: לסיכום, אני חוזר ואומר: חברים, מספיק עם המילים.

מיכאל נודלמן: המדינה במצב לא כל כך טוב.

מיכאל נודלמן: אחר כך אנחנו שואלים למה העולים עוזבים ולמה המצב במדינה לא כל כך טוב.

מיכאל נודלמן: כל אחד צריך להיות אחראי לעבודה שלו.

קולט אביטל: תודה.

ליאוניד סמוליאנוב: שמי ליאוניד סמוליאנוב, ואני יושב ראש פורום מנהלי קליטה ברשויות מקומיות.

ליאוניד סמוליאנוב: ראשית, אני מבקש לתקן למען הסדר הטוב: הפטור בארנונה איננו למשך שנתיים – מדובר על 90%.

ליאוניד סמוליאנוב: זהו פטור על שנה מתוך שנתיים.

ליאוניד סמוליאנוב: אם כן, ההנחות בארנונה אינן בומבסטיות כל כך.

ליאוניד סמוליאנוב: שנית, לא רק הכסף של משרד הפנים היה כסף צבוע.

ליאוניד סמוליאנוב: אנחנו מתעלמים ממשרדים חשובים מאוד, כמו משרד החינוך, כאשר עד לפני שנה הכסף לתלמידים עולים היה צבוע, ובית הספר היסודי היה מקבל עבור כל תלמיד חדש שעה וחצי של שעות עברית.

ליאוניד סמוליאנוב: מהשנה שעברה, בלי שום התנגדות של אף אחד וייתכן שבלי שמישהו שם לב לכך, החליטו במשרד החינוך לשים את כל הכסף בסל אחד, בחלוקה על פי אשכולות.

ליאוניד סמוליאנוב: היום בית הספר סוברני להחליט איך הוא משקיע את הכסף, והוא לא חייב לתת שעות עברית.

שולה מור: זה לא נכון.

קולט אביטל: ממשרד החינוך נאמר לנו שיש פיקוח מאוד מחמיר על כך.

ליאוניד סמוליאנוב: זה נכון מאוד.

ליאוניד סמוליאנוב: זה בדוק.

ליאוניד סמוליאנוב: זוהי גזירה ארצית מהשנה שעברה לגבי שנת הלימודים הנוכחית, לפיה תלמיד עולה לא מקבל פר שעה וחצי אלא הכסף נכנס לתוך סל שעות.

שולה מור: במסגרת ועדת שושני, אותה הזכירה חברת הכנסת אביטל, יש התייחסות לפרמטר של העולה.

שולה מור: יש יחס מסויים, והוא מקבל אפילו מעבר לכך.

שולה מור: ועדת שושני באה לעשות שיוויון בעניין הזה.

קולט אביטל: הגישה היא דיפרנציאלית, והיא באה לעשות עם העולים צדק גדול יותר.

קולט אביטל: למשל, עולה חדש מאתיופיה, שמצבו הסוציו-אקונומי גרוע יותר, מקבל יותר.

קולט אביטל: אם כן, זהו איננו שוויון אלא העדפה מתקנת.

קולט אביטל: נשאלת שאלה אמיתית: כשאתם מעבירים את הכסף לעירייה מסויימת, וחלק מהכסף הזה הוא כסף שנועד למספר מסויים של ילדים פר ילד, האם אתם מודיעים שזהו הכסף, והאם אתם מפקחים על הכסף הזה?

שולה מור: ראשית, השעות לא עוברות לרשויות המקומיות, כי המורים הם עובדי מדינה.

קולט אביטל: אז למי הן עוברות?

שולה מור: לשכר המורים.

שולה מור: בית הספר מקבל מספר מסויים של שעות, ואותן שעות מורכבות משעות בסיס.

שולה מור: על הבסיס הזה--

ליאוניד סמוליאנוב: אבל השעות הללו לא מוגדרות היום – מהשנה הזו – כשעות פר תלמיד.

שולה מור: - - -

ליאוניד סמוליאנוב: הנושא הבא הוא העובדה שהעליה האחרונה מתרחשת כבר כ-14 שנה, ועדיין לא החליטו מיהו בעצם האחראי על העליה.

ליאוניד סמוליאנוב: בנקודה זו אני רוצה להחמיא למשרד הקליטה, כי השנה הם באמת עשו עבודה מהירה מאוד.

ליאוניד סמוליאנוב: אבל הם עדיין לא החליטו מי אחראי על תלמידים עולים.

ליאוניד סמוליאנוב: לגבי התחום הזה אנחנו פונים למשרד הקליטה, אבל זהו איננו תחום האחריות הישיר שלו כלל.

ליאוניד סמוליאנוב: מה קורה עם אולפני בוקר?

ליאוניד סמוליאנוב: מה קורה עם כיתות עולים?

ליאוניד סמוליאנוב: מה קורה עם שעות בתוך חטיבות?

ליאוניד סמוליאנוב: מורים מגשרים?

ליאוניד סמוליאנוב: וכן הלאה.

ליאוניד סמוליאנוב: אני לא אומר שצריך להפיל הכל על משרד הקליטה, כי התקציב אינו גדול.

ליאוניד סמוליאנוב: זוהי פעם השניה שאנחנו נמצאים בוועדה, ואני מאוד רוצה שמישהו ממשרד החינוך ידבר גם הוא, כי אני יודע שאצלנו בעירית פתח תקוה למשל, העיריה מממנת מכספה בסכום של 150 אלף שקלים פרוייקט שהוא פרופר משרד החינוך.

ליאוניד סמוליאנוב: אומרים עכשיו שאין כסף, ואומרים שהעליה ירדה מסדר היום.

ליאוניד סמוליאנוב: משום מה, משרד הרווחה מבקש לפתוח היום קורס רכזי קליטה.

ליאוניד סמוליאנוב: הזמינו את כל רכזי הקליטה לקורס אוניברסיטאי באוניברסיטת באר שבע.

ליאוניד סמוליאנוב: זה נשמע נפלא, אבל מסתבר שבקורס הזה לא יושבים כמעט אנשים שמטפלים בקליטה, העובדים הסוציאלים, עובדי משרד הרווחה.

ליאוניד סמוליאנוב: משרד הרווחה יצא במהלך מתוחכם מאוד, לפיו העובדים הסוציאלים ישתתפו בקורס – בין אם הם עובדים בקליטה ובין אם לאו – כשהכוונה היא להקים מרכזי קליטה בתוך מרכזי הרווחה.

ליאוניד סמוליאנוב: אני חייב לציין שמדובר במהלך מתוחכם מאוד.

ליאוניד סמוליאנוב: בשנה הבאה, כשנטען – איך אתם סוגרים מחלקות קליטה?

ליאוניד סמוליאנוב: יגידו לנו: רגע, ברווחה יש לך רכז קליטה, והוא יטפל בנושא.

ליאוניד סמוליאנוב: זהו מהלך מתוכחם מאוד, שאף אחד לא נותן לכך את הדעת.

ליאוניד סמוליאנוב: אני מצטרף להמלצות חברי הכנסת על הצורך בהעלאת הנושא לסדר היום מחדש.

ליאוניד סמוליאנוב: אני לא יודע כמה זמן אורכת הכנת חוק, אבל אפשר להמליץ על דבר אחד מינימלי, שעלה גם בישיבת הנהלת פורום מנהלי קליטה – מכתב שיישלח לרשויות, שיקבע כי רשות שאין בה יחידה סוברנית המטפלת בקליטה לא תהיה זכאית לתקציב קליטה.

ליאוניד סמוליאנוב: אני לא יודע אם זה חוקי, אבל אני חושב שאם אין פרטנר, גם משרד ממשלתי יכול לומר שהוא לא מעביר כסף.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: כיוון שיש דוברים רבים, אני מבקשת מכל אחד לנסות ולקצר עד כמה שניתן.

לב ברדני: שמי לב ברדני, ואני מעיריית אשקלון.

לב ברדני: שמענו את המציאות העגומה לגבי המצב מבחינת הקליטה.

לב ברדני: אני חושב שבסך הכל, עם כל האתגרים שעמדנו בהם כעם וכמדינה בקליטת מיליון עולים, אנחנו נמצאים במצב אבסורדי כאשר מזה שנה וחצי יש למעשה ירידה גדולה יותר מהארץ מאשר עליה אליה.

לב ברדני: ולעצם העניין, אני חושב שהמדיניות בערים השונות צריכה להגיע לקונספציה מסוימת, לפיה תפקידנו ברשויות יהיה מוגדר באופן רשמי.

לב ברדני: פעם מעבירים אותך – תלך לחינוך, עכשיו ברווחה ומשם אתה עובר למתנ"ס.

לב ברדני: כך אתה מסתובב כמו סביבון.

לב ברדני: מצד שני, בכל המערכות האלה יש בשנתיים האחרונות מגמה, לפיה כל העליה הזאת נשענת על אגף הרווחה.

לב ברדני: אני חושב שגם זה אבסורד.

לב ברדני: אני חושב שכבעלי תפקידים, צריך שתהיה לנו גם אפשרות ייצוגית מול העולים ומול המערכת העירונית.

לב ברדני: לצערי, היום מתחיל פיזור בכל הכיוונים – חלק מטפל בזה וחלק מטפל בקליטה, למשל אגף הרווחה.

לב ברדני: אני חושב בעיר כמו אשקלון, בה העולים משנת 1989 מהווים כ-38% מכלל התושבים, הנורמות הללו צריכות להיות מוגדרות במטרה להעניק לנו כוח ניהולי גדול יותר.

קולט אביטל: אם הבנתי אותך נכון, אתה מצטרף לשאר הדוברים שאמרו שיש הרבה פיזור והרבה מאוד גורמים העוסקים בדברים במקביל, בלא ראייה אינטגרטיבית אחת.

קולט אביטל: זה מה שקורה בחיפה – הקימו רשות וכולם יודעים מה עושים אתה.

אבי ויסזנד: שמי אבי ויסזנד, אני מנכ"ל הרשות לקליטת עליה בחיפה.

אבי ויסזנד: ברשותכם, אעלה רק שלוש נקודות קצרות, כי אני לא רוצה לחזור על הדברים.

אבי ויסזנד: גברתי יושבת הראש, דברייך ודבריו של חבר הכנסת יורי שטרן אכן ביטאו את המציאות נאמנה – מדובר בסדרי עדיפויות נטו.

אבי ויסזנד: את נפגשת השבוע עם ראש העיר חיפה, ובוודאי יהיה לכם שיג ושיח.

אבי ויסזנד: מתוך יותר מ-2 מיליארד שקלים – תקציב עירית חיפה – תקציב קליטת עליה נטו עומד היום על 1.2 מיליון שקלים בלבד, כשמתוכו אנחנו משלמים כ-400 אלף שקלים ארנונה על הנכסים בהם אנחנו פועלים.

אבי ויסזנד: אם כן, את מבינה בעצמך את הפרופורציה של התקציב.

אבי ויסזנד: אני לא רוצה להגיד לך כמה מקציבים לקבוצות כדורגל ייצוגיות, למשל.

אבי ויסזנד: פיני קבלו הגדיר זאת נכון – כל ראש עיר בפירוש קובע את סדרי העדיפויות של עירו.

אבי ויסזנד: שנית, בכל רחבי הארץ קמו כל מיני מודלים; כל עיר בנתה מודל משלה בכל מני צורות, בהתאם למה שנכון ומתאים לעיר.

אבי ויסזנד: אני חושב שכך צריך להיות, אבל במידה והמערכות הללו ייפגעו חלילה, העיריות לא ערוכות לטפל בציבור העולים.

אבי ויסזנד: או אז יוציאו הרבה יותר תקציבים במסגרות אחרות – ובקצרה, זהו הסיפור הידוע של טיפול ומניעה.

אבי ויסזנד: הנושא האחרון לגביו אני מבקש להסב את תשומת לבכם הוא נושא הפרוייקטים.

אבי ויסזנד: בחיפה אנחנו רואים בשנתיים האחרונות תהליך הפוך; פרוייקטים שהתחילו בעיקר עם בני נוער – כמו פרוייקט עוצמה שהכרת, או קרן הידידות – נכנסו לעבוד עם אוכלוסיות נוספות.

אבי ויסזנד: זהו תהליך מבורך, כאשר בזכות העולים נכנסו לרשויות המקומיות פרוייקטים וקרנות נוספים.

אבי ויסזנד: אם התשתית הזאת לא תהיה, הדברים הללו יקרסו, לדעתי.

קולט אביטל: לא ירדתי לסוף דעתך לגבי הנקודה האחרונה.

קולט אביטל: נשמח אם תרצה להרחיב כי הנושא יכול לעזור גם לאחרים, אבל לא בדיון היום.

אלי ברונשטיין: שלום, שמי אלי ברונשטיין ואני ממלא מקום ראש העיר דימונה.

אלי ברונשטיין: אני לא מטפל בתיק הקליטה, אבל אני קרוב לנושא.

אלי ברונשטיין: נתקלתי באבסורד גדול, ואחדים מהדוברים כבר הצביעו עליו בדיון.

אלי ברונשטיין: מספר האנשים הצבועים כעולים אצלנו ביישוב עומד על כ-8,300, ואילו בפועל מדובר בכ-12 אלף עולים.

אלי ברונשטיין: ההקצבה שאנחנו מקבלים פר עולה היא פר האנשים הצבועים, ולא בהתאם למספר האנשים בפועל.

אלי ברונשטיין: עברנו בחירות לא מזמן וראינו מה יש לנו בפועל – הרי עברנו בית-בית.

יחזקאל לביא: זה לא שייך, המספר שלנו איננו ערטילאי.

יחזקאל לביא: עם כל הכבוד לך, המספר שלנו איננו ערטילאי.

אלי ברונשטיין: בדקתי בבאר שבע – כנ"ל.

אלי ברונשטיין: בדקתי במצפה רמון – כנ"ל.

אלי ברונשטיין: אם כן, צריך לבדוק.

אלי ברונשטיין: הכסף מגיע פר עולה.

קולט אביטל: אולי לא כולם נכנסים להגדרת עולה – מאז 1989.

יחזקאל לביא: מתן המענק היה על השנתיים האחרונות.

אלי ברונשטיין: אני לא מדבר על מענק, אני מדבר על תוכנית--

יחזקאל לביא: הם לא רשומים לכם במרשם האוכלוסין – תדאגו שהם יירשמו.

יחזקאל לביא: הם רשומים במקום אחר מסיבות אחרות.

אלי ברונשטיין: כדי להצביע בדימונה הם רשומים בסדר, וכדי לקבל כסף הרישום לא בסדר?

פיני קבלו: איזה רישום יש לך?

פיני קבלו: מאיפה אתה מקבל את הרישום הזה?

אלי ברונשטיין: ממשרד הפנים.

קריאות: - - -

קולט אביטל: שווה לבדוק זאת.

קולט אביטל: אנחנו נפנה למשרד הפנים.

סטניסלב טרטיאקוב: שמי סטניסלב, אני מנהל מחלקת העליה בעירית נתיבות וחבר הנהלת הפורום.

סטניסלב טרטיאקוב: רציתי להביא כמה עובדות: אני עובד כמנהל מחלקת העליה ב-6 השנים האחרונות.

סטניסלב טרטיאקוב: בשנת 1999, התקציב שהועבר לרשות לצורך הפעלת תוכניות חברתיות היה במסגרת של 450 אלף שקלים.

סטניסלב טרטיאקוב: היום קיבלנו ממשרד הקליטה תקציב על סך 124 אלף שקלים.

קולט אביטל: משרד הקליטה היה אמור לשלוח אליכם אתמול מכתב.

קולט אביטל: יכול להיות שעוד לא קיבלתם אותו.

אריה קורת: אני מציע שתדייק – תאמר שזה לא כולל את מרכזי התרבות.

אריה קורת: אתה מטעה את האנשים כאן.

סטניסלב טרטיאקוב: לרשות אין משאבים די הצורך כדי שהיא תוכל לתת שירותי תרבות ומופעים מתקציבה.

סטניסלב טרטיאקוב: בסך הכל אנחנו עיר קטנה.

סטניסלב טרטיאקוב: בנוסף, תקציבי מרכזי התרבות חשובים להפעלת פעילות מחוזית בין הרשויות, לא רק בתוך העיר.

סטניסלב טרטיאקוב: השתתפנו הרבה במסגרת פעילות מחוזית, ובמרכזי תרבות אחרים מכל הנגב ומכל הארץ.

קולט אביטל: האם אתם כלולים בפרוייקט "שותפות 2000"?

סטניסלב טרטיאקוב: תקציבים אלו מיועדים אצלנו לעולי אתיופיה--

קולט אביטל: גם הם עולים.

סטניסלב טרטיאקוב: --לצורך התגבור הלימודי והפעילות אחר הצהריים.

סטניסלב טרטיאקוב: היחס בין עולי חבר העמים לעולי אתיופיה עומד על 1 ל-6.

קולט אביטל: בדרך כלל התקציבים הם פר טעוני טיפוח.

קולט אביטל: לפעמים אוכלוסיה מסוימת במצב סוציו-אקונומי הרבה יותר גרוע זקוקה ליותר סיוע.

קולט אביטל: שני אנשים נוספים ידברו, ולאחר מכן אבקש לשמוע תשובות ממשרד הרווחה ומעודי בהט ממשרד החינוך.

קולט אביטל: עודי, הייתי רוצה לקבל ממך מידע על מה שקורה – איך מועברים התקציבים המיועדים לילדים עולים; האם הם צבועים או לא; מהו הפיקוח שלכם; למי זה מועבר, והאם זה נבלע בתוך התקציב.

ולדימיר גרשוב: שמי ולדימיר גרשוב, אני ממלא מקום ראש העיר אשדוד.

ולדימיר גרשוב: אצלנו המצב קצת שונה.

ולדימיר גרשוב: לראשונה אנחנו מקימים את מחלקת הקליטה בנפרד, ומוציאים אותה מהרווחה – וזה קורה בדיוק בזמן.

ולדימיר גרשוב: היום יש גם בתוך מחלקת הרווחה פרוייקט הקשורים לקליטה ועליה.

ולדימיר גרשוב: למשל, אחרי קיצוצים דרסטיים ברווחה, קיצצו במועדוני קשישים-עולים בכ-50%.

ולדימיר גרשוב: בנוגע לפרוייקטים עליהם דיברנו, ראשית אני מברך את משרד הקליטה על הניסיונות לחדש את הפרוייקט של אומנים-עולים, כי מדברים כאן על מקומות עבודה ועל רווחה.

ולדימיר גרשוב: שנית, בכל הקשור לפרוייקט של בתי הטכנולוגיה והמדע – דווקא אנחנו דווקא לא קיבלו גרוש מהמדינה עבור זה, אבל בית המהנדס קיים באשדוד כבר שבע שנים.

ולדימיר גרשוב: אני חושב שבין המלצות הוועדה יכולה להופיע פנייה למשרד התמ"ת – והגיע הזמן שגם משרד התמ"ת ייכנס לנושא הטכנולוגיה והמדע.

ולדימיר גרשוב: אנחנו מדברים על מרכזי תעסוקה למהנדסים.

מארק בסין: אבל עיריית אשדוד מממנת בהתאם לסדרי העדיפויות שלה--

ולדימיר גרשוב: לא, פנינו כמה פעמים למשרד התמ"ת.

קולט אביטל: האם שירות התעסוקה לא עוזר לכם בכך?

ולדימיר גרשוב: בנושא הזה – לא.

ולדימיר גרשוב: היום אנחנו במצב שבו משרד העבודה נמצא בתוך משרד התמ"ת.

קולט אביטל: קיימנו ישיבה עם משרד העבודה לגבי זוגות חד-הוריים, והבנו שהם נכנסים לכל אותם נושאים של יצירת פרוייקטים לתעסוקה.

קולט אביטל: יש עכשיו עידוד ליזמות בתחום הזה.

קולט אביטל: אם כן, אפשר יהיה לקיים איזושהי ישיבה שמוקדשת לנושא הזה.

ולדימיר גרשוב: זהו דבר מבורך, אבל אני מדבר על משהו אחר – הוועדה צריכה להמליץ לפנות ולהכניס את משרד התמ"ת לפרוייקטים של בתי מהנדסים שצריכים להיכנס מהתקציבים.

ולדימיר גרשוב: היום אי אפשר לקבל תקציב לפתיחת חממות טכנולוגיות – זה כבר סגור.

ולדימיר גרשוב: בכל מקרה, זוהי הזדמנות להתחיל את הפרוייקט מחדש.

מרק נשפיץ: אני רוצה לדבר על בעייה ישנה – מדובר במרכז השלטון המקומי ובמשרד הפנים.

מרק נשפיץ: אני מסתובב עכשיו בכל הארץ עם ועדת היגוי רשויות, ונתקל בבקשות של כמה מהרשויות שלא יכולות לעשות הסכם עם משרד הקליטה.

מרק נשפיץ: אין אצלם מאצ'ינג, והם לא יכולים לשלם לפי דוחות ביצוע.

מרק נשפיץ: הם מבקשים שאנחנו נעשה הסכם עם רשות, כדי שהם יוכלו לקחת קבלן משנה – את חברת המתנ"סים הארצית – ואנחנו נעביר כסף ישירות לחברת המתנ"סים הארצית.

מרק נשפיץ: היום אנחנו מעבירים כסף לשלטון המקומי, ובגלל עיקולים – הרשות לא מקבלת כלום.

קולט אביטל: זה רק מחזק את הצורך בחקיקת החוק.

מרק נשפיץ: אנשים עשו פעילות, יש דוחות ביצוע, אנחנו משלמים בזמן – והכסף לא הגיע למקום.

מרק נשפיץ: אז יש בעיה – גם של השלטון המקומי, גם של משרד הפנים וגם של החשב הכללי במשרד האוצר, שמתנגדים להסכם הישיר שעשינו עם חברת המתנ"סים.

יחזקאל לביא: משרד הפנים לא אמר לכם לא.

מרק נשפיץ: אני מדבר עכשיו על משרד האוצר.

קולט אביטל: לפני כמה שנים, כשישבתי בוועדת החינוך, חוקק חוק בוועדת החינוך לפיו הכספים המיועדים למורים נכנסים לחשבון נפרד.

קולט אביטל: האם נראה לכם שצריך חוק כזה?

ערן פולק: בלי חוק כזה אי אפשר.

יחזקאל לביא: יש משרדים ייעודיים, ויש משרדים לא ייעודיים.

יחזקאל לביא: משרד הקליטה איננו משרד ייעודי.

יחזקאל לביא: משרד החינוך ומשרד הרווחה הם משרדים ייעודיים.

יחזקאל לביא: לכן יש כאן בעיה אמיתית, כי ברגע שהכסף לא צבוע, בנק שיש לו בעיה עם הרשות המקומית – ואנחנו יודעים שיש הרבה רשויות שנמצאות במצב כזה - מעקל.

יחזקאל לביא: אגב, עשינו תרגיל כזה במטרה להעביר כספים שנועדו למשכורות של עובדים ברשויות מקומיות.

קולט אביטל: מדינה שלמה לא יכולה להתנהל על חלטורות.

קולט אביטל: אי אפשר כך.

דפני מושיוב: ראשית, לגבי הנושא הסטטוטורי רציתי להעיר: היינו בערד בסיור מנכ"ל, וראש הרשות הודיע שהוא מבטל את שירותי הרווחה – למרות מעמדם הסטטוטורי.

יחזקאל לביא: שם היה סיפור אחר.

קריאות: זוהי פעולת מחאה.

דפני מושיוב: אבל ראש רשות הודיע בפני העובדים סוציאלים ומנהלת המחלקה שהוא עומד לפטר אותם.

דפני מושיוב: זה מביע את המצוקה של כל הרשויות, שמתבטאת גם בנושאי העולים.

דפני מושיוב: גם אנחנו כשירותי הרווחה קוצצנו בכל סעיפי התקציב, כולל נושא העולים.

דפני מושיוב: לצערנו, אחוז העולים המטופלים בשירותי הרווחה מגיע לכ-40% – כך למשל בערד – כאשר משקלם הוא כ-43% ברשות המקומיות.

דפני מושיוב: בנוסף, זוהי רשות שיש בה אחוז עולים מאוד חזק.

דפני מושיוב: אם דיברו על מדענים, מספר הפניות לפטנטים הוא כ-300 בהשוואה לבאר שבע, שם עומד מספר הפניות על כ-100.

דפני מושיוב: לגבי רכזי קליטת עליה: בשירותי הרווחה יש התמחויות – התמחות בנושא קשישים, בנושא מפגרים וכן הלאה.

דפני מושיוב: קוראים לזה "רכז נושא פיגור", "רכז נושא קשישים" וכיוצא בזה.

קולט אביטל: לא נראה לך שיש כאן כפילות מסויימת?

דפני מושיוב: הרכז הוא רכז ידע בתחום הרווחה--

קולט אביטל: המדינה הזאת משוועת לכסף – אין כסף לשלם משכורות, אין כסף לשלם דברים חיוניים.

קולט אביטל: זה בכל זאת נראה קצת מוזר שלוקחים אדם, מעבירים אותו התמחות במשך שנה ודוחקים החוצה את רכז הקליטה.

דפני מושיוב: זהו עובד סוציאלי מתוך המחלקה, זו איננה תוספת.

דפני מושיוב: תחום העבודה הסוציאלי הוא תחום מערבי, ומגיעות אוכלוסיות שאינן באות מהעולם המערבי.

דפני מושיוב: תפקידו בתוך מחלקת הרווחה הוא לאסוף את הידע על דרכי התערבות סוציאליות עם עולים.

מרק בסין: גברתי, האם גם במחלקת החינוך את ממליצה שיהיה מישהו מתמחה?

מרק בסין: האם גם במחלקת תברואה צריך מישהו שיתמצא?

קולט אביטל: השאלה היא אם אין כאן כפילות.

קולט אביטל: האם כתוצאה מכך תתקבל החלטה שאין צורך יותר ברכז עליה, כיון שעובד הרווחה עבר קורס והוא מתמחה עכשיו בענייני קליטה ועליה?

קולט אביטל: אני חושבת שלגיטימי לשאול את השאלה הזאת.

קולט אביטל: בנוסף, האם אי אפשר לעשות איגום משאבים ולהקים מחלקת קליטה אחת אמיתית, שיש בה גם עובדים סוציאלים?

דפני מושיוב: באלימות במשפחה יטפל עובד סוציאלי, לא רכז קליטה.

ולדימיר גרשוב: - - -

רומן קייץ: שמי רומן קייץ, אני סגן ראש מינהל הקליטה בעירית נצרת עלית.

רומן קייץ: כפי שאת יודעת, כ-50% מאוכלוסיית העיר הם עולים חדשים.

רומן קייץ: יש נוהל של משרד הקליטה, לפיו העולה נחשב משנת 1989.

רומן קייץ: לפי נהלי משרד החינוך, העולה הוא עולה רק בשנה הראשונה.

רומן קייץ: זאת אומרת: משרד הקליטה ממשיך לטפל באותם העולים, ומשרד החינוך אומר – אחרי שנה זה לא שייך אליי, ואני לא נותן מענה.

רומן קייץ: כך זה פועל בשטח – אפשר לבדוק את זה.

רומן קייץ: שנית, משרד הקליטה נכנס לפרוייקט "מסיכון לסיכוי".

רומן קייץ: לפני כשנתיים נבחרו ארבע רשויות, וכעת רוצים להוסיף ארבע רשויות נוספות.

רומן קייץ: נצרת עלית נכללת בפרוייקט, ובדומה ליישובים אחרים – עד היום לא קיבלנו את התקציבים.

רומן קייץ: אני נמצא בקשר עם משרד הקליטה, משרד החינוך ועם כל הגורמים – זה נמצא אצל החשב ולא עובר לשום מקום.

רומן קייץ: אתמול הודיע לי מנכ"ל המתנ"סים חד משמעית, שבראשון לחודש – מהיום – הוא סוגר את הפרוייקט.

רומן קייץ: הוא אמר לי שהוא נמצא בגירעון של כמעט מיליון שקלים.

רומן קייץ: מי יממן את המשך הפעילות?

רומן קייץ: אנחנו נכנסים לפעילות של השנה השנייה.

רומן קייץ: במילים אחרות – אנחנו נצטרך להוציא את אותם בני הנוער בחזרה אל הרחוב.

רומן קייץ: האם זאת המטרה?

רומן קייץ: הרי יש כסף.

פיני קבלו: מי מימן את הפרוייקט הזה עד היום?

רומן קייץ: זהו פרוייקט חדש.

רומן קייץ: כל אחד מארבעת המשרדים נתן 250 אלף ש"ח לשנה, והפרוייקט אמור להתפרס על פני שלוש שנים.

רומן קייץ: כשהייתי אצל שרת הקליטה לפני כשבועיים, היא הודיעה שנכנסים לפרוייקט עוד מספר יישובים.

רומן קייץ: זה יפה מאוד, אבל למעשה הכסף לא מועבר.

רומן קייץ: אנחנו נכנסים לגירעונות והרשות נמצאת בגירעון.

קולט אביטל: אני רוצה לשאול את נציג האוצר: זהו פרוייקט משותף לארבעה משרדים ממשלה ולג'וינט.

קולט אביטל: אם אני לא טועה, הג'וינט נותן matching funds.

קולט אביטל: אמנם אתה לא חולש על הג'וינט, אבל אם ארבעה משרדים התחייבו, האם יש איזשהו קורדינטור או או רפרנט שדואג לכך שארבעת המשרדים אכן מעבירים את התקציבים שלהם לנושא הזה?

קולט אביטל: מאותו הרגע שבו אנשים נכנסו, הודיעו לארבעת הקהילות, באו ודיווחו על כך לכנסת ברוב פאר והדר כבר לפני שנה – האם יש קורדינטור לנושא הזה?

עודי בהט: הגו'ינט לקח על עצמו להיות הקורדינטור של התורמים הגדולים ושל המשרדים.

עודי בהט: בכל אחד מהמשרדים נעשו הסכמים בצורה שונה.

עודי בהט: כך למשל: משרד החינוך העביר את הכסף שלו למשרד העבודה והרווחה, כי סוכם שזה יעבור לשם.

עודי בהט: נדמה לי שמשרד העבודה והרווחה חתם על חוזה מול הג'וינט במטרה להעביר אליו את כל ריכוז הכספים למשרדים.

קולט אביטל: מיהו האדם שמרכז את הנושא?

קולט אביטל: האם יש כתובת אחת?

עודי בהט: יש אדם בג'וינט שעוסק מטעם הג'וינט בריכוז אותה וועדה של "סיכון לסיכוי".

קולט אביטל: בסדר, אני אטפל בכך מול הג'וינט.

אריה קורת: יש עיכובים באוצר בנושא הזה.

אריה קורת: אני מאוד מקווה שתוך שבועיים-שלושה נתגבר על כך.

קולט אביטל: אני מאוד שמחה שאתה מדבר בשם האוצר, אבל בכל זאת, בואו נבקש מהאוצר לתת לנו תשובה.

ערן פולק: אני לא מכיר את הפרוייקט הספציפי הזה.

ערן פולק: אני אברר ואדאג שיפנו אלייך.

רומן קייץ: נקודה אחרונה שרציתי לציין: עד לפני שנתיים, קבלו רשויות מקומיות וביניהן נצרת עלית את המענק ממשרד הפנים לנושא קליטת עלייה – וכבר דובר על כך.

רומן קייץ: כך הצלחנו לפטור את העולים בשנה הראשונה ובשנה השניה מתשלום ארנונה.

רומן קייץ: היום אנחנו לא מקבלים את הכסף, ו-5,400 יחידות משפחתיות רשומות אצלנו היום בשירותי הרווחה – הם לא מסוגלים לשלם, ואת המענקים אנחנו לא מקבלים.

רומן קייץ: אתמול קיימנו ישיבה משותפת לארבעת האגפים – הרווחה, החינוך, הקליטה והמתנ"סים – ולאחר מכן ישבנו עם גזבר העיריה.

רומן קייץ: הוא הודיע חד משמעית שהוא לא יקבל את הפניות שלנו לחבר את אותן משפחות שנתקו ממים בגלל אי תשלום הארנונה.

רומן קייץ: יש אנשים שלא משלמים במשך חצי שנה, ויש אנשים שלא משלמים במשך שנה.

רומן קייץ: אנשים שנמצאים בארץ זו השנה הראשנה משלמים הון עתק עבור שכר דירה, ולא נשאר להם כסף לשלם.

קולט אביטל: נברר את העניין הזה.

קולט אביטל: אני מבקשת התייחסות מעודי בהט בנושא החינוך.

עודי בהט: אני יודע שאני מוגבל בזמן, והמסקנה שלי מהשאלות שנשאלו כאן – כולל שאלות של חברי ועדה ואורחים – היא שאנחנו צריכים להיכנס למסע הסברה גם בקרב הרשויות המקומיות על הנעשה מבחינת החינוך בתחום הקליטה, כי הדברים שנאמרו כאן רחוקים מהמציאות כרחוק מזרח ממערב.

עודי בהט: ראשית, אני רוצה לומר שמשרד החינוך מעביר באופן ישיר ועקיף תקציבים לרשויות המקומיות ולאזרחי הרשויות – ולא חל קיצוץ של שקל אחד בשנים האחרונות.

עודי בהט: להיפך, במקומות מסויימים יש אפילו עליה, מלבד הפרוייקטים הארציים.

עודי בהט: אף לא שקל אחד בודד.

עודי בהט: אנחנו מעבירים את הכספים בשלושה צינורות: (א) פרוייקטים כלליים, דוגמת זה שאריה קורת סיפר עליו – פרוייקטים ארציים מערכתיים אותם מבצעים גורמי ביצוע שונים, כמו: הג'וינט, המתנ"סים וכדומה בשטח עצמו; (ב) בעיקר על ידי הקצאה של שעות עזר ופרוייקטים לבתי הספר ישירות, על פי סמלי מוסד ושלא באמצעות הרשות; (ג) כספים העוברים דרך הרשויות המקומיות ומחולקות לשני סוגים: (1) "סל תלמיד עולה", "סל קליטה" או "אגרות חינוך" – כל רשות מכנה זאת בשם אחר.

עודי בהט: התקצוב הזה מגיע על פי טבלה מסודרת לעולים מחבר העמים, ממקומות אחרים ומאתיופיה; (2) מספר פרוייקטים שבהם אנחנו מעבירים כספים לרשות עבור בתי הספר תמורת matching של הרשות.

עודי בהט: בדרך כלל מדובר בכמה אלפי שקלים בודדים לכל בית ספר.

עודי בהט: אלו הם שלושת הצינורות שבהם עוברים כספים ממשרד החינוך אל הרשויות.

קולט אביטל: אני שאלתי שאלה: מה קורה עם הכסף שצבוע לילדי העולים במערכת החינוך?

עודי בהט: כל מה שקשור לדו"ח שושני וליישומו, לשעות העזר ולדו"ח שאחריו – לא קשור כלל לרשויות המקומיות.

עודי בהט: את הראשונה שהעלית את השאלה הזו, ולכן אני עונה לך.

עודי בהט: זה דורש הסבר הרבה יותר רחב.

עודי בהט: דו"ח שושני ושעות עזר עובר באמצעות משרד החינוך לסמל מוסד עצמו ולתקני בתי הספר, ואין לזה קשר, שיג ושיח עם הרשויות המקומיות.

קריאות: - - -

עודי בהט: אני עונה לשאלת יושבת הראש, שקישרה את דו"ח שושני לרשויות המקומיות.

עודי בהט: אני אומר: זה מנותק לחלוטין.

עודי בהט: הכסף היחיד שמגיע לרשות, מלבד כמה פרוייקטים שהרחבנו מאוד השנה בכל הרשויות קולטות העולים דוגמת "שלהבת" וכדומה, הוא סל הקליטה – אגרות חינוך עבור הוצאות לתלמידים, אותם אנחנו מכנים "דמי הורים": סל תרבות, ספרים, מכשירי כתיבה, כניסה להצגות ולטיולים – דברים מן הסוג הזה שקשה לעולים חדשים לשלם אותם.

עודי בהט: משרד החינוך ומשרד הקליטה ממנים להם את הלעות הזאת על פי סולם מסודר.

עודי בהט: מקורו של סל הקליטה לאתיופים הוא במשרד הקליטה.

עודי בהט: הוא עובר למשרד החינוך, לו יש את הצנרת אל הרשויות ואל הבעלויות, כי גם אורט, עמית ועמל מקבלים.

עודי בהט: התקצוב עבור החינוך היסודי וחטיבות הביניים עובר אל הרשויות.

עודי בהט: התקצוב לשאר העולים – חבר העמים, דרום אמריקה וכדומה – עובר ממשרד החינוך ישירות אל הרשויות המקומיות.

קולט אביטל: אתם מקבלים את הכסף הזה?

קולט אביטל: הוא מגיע אליכם?

קריאות: לא.

עודי בהט: הכספים עבור תלמידים יוצאי כל ארצות העולם, למעט אתיופיה, יוצאים אל הרשויות המקומיות זה שנים בצורה מתוקתקת לחלוטין.

עודי בהט: ישבה כאן קודם שולה מור, אחראית התקצוב המוניציפלי.

עודי בהט: בעניין הזה ראשי הרשויות ומנהלי מחלקות החינוך מקבלים מכתבים בזמן ובאופן מסודר.

עודי בהט: לגבי הסכום שמגיע ממשרד הקליטה עבור האתיופים ועובר דרכנו: היו יותר בעיות בדרך, וזאת בשל העברות תקציביות בתוך המשרדים שארכו כמה חודשים טובים.

עודי בהט: לא-מזמן פתרנו את הבעיה הזאת, ואני מקווה שהכספים עבור שנת 2004 יגיעו מראש, ולא רטואקטיבית.

עודי בהט: שאר הכסף מגיע ממשרד החינוך בזמן, כמו שעון.

עודי בהט: אני מוכן לתת לכל נציג שיושב כאן את האסמכתא לגבי הסכום שהוא קיבל, עבור כמה תלמידים, עבור איזה בית ספר ומאיזה ותק בארץ – כי זהו סולם התעריפים.

עודי בהט: הבעיה היא שחלק גדול מהרשויות, וחלק קטן של ראשי ערים אפילו ביקשו מאיתנו: תעשו טובה, אל תעבירו את זה אלינו, כי זה נופל בבור השחור של הגירעון.

עודי בהט: יש לי דוגמאות חיות לכך.

עודי בהט: אבל באופן כללי, חלק גדול מהרשויות מעבירות את הכספים – באיחור או שלא באיחור – אבל מעבירות.

עודי בהט: חלק אחר לא מעביר באופן מסודר, בגלל הגירעון ברשויות.

עודי בהט: מי שכן מעביר, עושה בדרך כלל קיזוזים עם בתי הספר – אתה חייב לי כך, ואני חייב לך כך, ובסופו של דבר יש בעיה עם זה בהרבה מקומות.

עודי בהט: סיכמנו עם חשב המשרד החינוך, במעמד המשנה למנכ"ל משרד החינוך מוטי מרוז, על שורת צעדים שיינקטו מול רשויות שלא יעבירו את הכספים האמורים להגיע אל הילד.

עודי בהט: בשבועיים האחרונים חילקנו למנהלי בתי הספר כרטיסים מסודרים לניהול מדוייק של כל הוצאה בתוך בתי הספר.

עודי בהט: במידה והרשות לא העבירה את הכסף תוך 40 יום, המנהלים מתבקשים להעביר אלינו את המידע כדי שאנו נעביר אותה לחשב משרד החינוך באופן ישיר.

קולט אביטל: מה אתם עושים אז?

עודי בהט: חשב משרד החינוך ינקוט בכל הצעדים העומדים לרשותו כדי שהכסף יעבור.

עודי בהט: בהתייחס להערתו של מר קייץ מנצרת עלית: מבחינת משרד החינוך, העולים החדשים הם לא אלו השוהים בארץ שנה אחת.

עודי בהט: על פי דו"ח שושני הם 20 שנה אחורה, אבל זה כבר סיפור אחר.

עודי בהט: בהתייחס לחטיבות הביניים בנצרת עלית לפחות, הרי כל התוכניות של משרד החינוך מכוונות עכשיו בהתאם לתפיסה שעולה חדש הוא גם מי שנמצא בארץ 5, 6, וגם 7 שנים.

עודי בהט: אלו הן "תוכניות שעל", ואני נתתי השנה שעשרות שעות בנצרת עלית.

עודי בהט: אתה אומר לי שזו שנה אחת?

רומן קייץ: נתת את זה בתוך בית הספר.

עודי בהט: נכון.

מיכאל נודלמן: צריך כאן מדריך – מי מעביר למי.

קולט אביטל: אני מודה שיצאתי מבולבלת יותר מכפי שנכנסתי.

קולט אביטל: אני רוצה לספר לכם שמזה כמה חודשים טיפלתי במזגן אחד בשביל בית אבות בקרית ביאליק.

קולט אביטל: בחדרים יש מזגן, ולמטה יש חדר הרצאות.

קולט אביטל: הבטיחו מזגן עבור כמה זקנים – כולה מזגן עולה 5,000 שקלים?

קולט אביטל: כבר חצי שנה אני מטפלת בנושא הזה, כי חשב משרד הרווחה צריך לדבר עם חשב משרד הקליטה, ומשרד הקליטה מעביר אישור לאני-לא-זוכרת-מי, והגברת מהמתנ"ס צריכה קודם כל להוציא את הכסף ולהגיש קבלה – פשוט אי אפשר לצאת מהסיפורים של בין החשבים.

עודי בהט: סליחה, אמרתי דברים כל כך ברורים.

קולט אביטל: אמרת דברים כל כך ברורים, אבל החשב של משרד הקליטה צריך להעביר את הכסף לחשב של משרד החינוך.

עודי בהט: אני מאוד מצטער, התהליך הוא פשוט ביותר, ומנהלי מחלקות החינוך בעיריות מכירים אותו בעל-פה.

קולט אביטל: ראשית, אנחנו באמת רוצים לעזור לרשויות.

קולט אביטל: שנית, אנחנו רוצים שתמשיך להיות קליטה ברשויות.

קולט אביטל: שלישית, אנחנו רוצים להבין את מה שקורה ולקדם את הנושא.

קולט אביטל: מתוך כבוד אליך, ומכיוון שאני מאמינה לכל מילה שאתה אומר, אני מציעה כך: כיוון שאנחנו מתקרבים לסיומה של הישיבה, העבר לנו את הדברים שאמרת בכתב, כדי שכולנו נפיץ את זה לראשי הרשויות וכדי שכל אחד יידע איך, מה ומתי, מה מגיע לו, איך זה מגיע ולאן זה מגיע.

קולט אביטל: בכך נדע שעשינו שירות בכך שאנחנו הבנו, ובעובדה שאנשים מבינים בדיוק ממי ולמי צריך לפנות.

קולט אביטל: נכין מורה-נבוכים בתוך הביורוקרטיה.

עודי בהט: שום בעיה.

קולט אביטל: שנית, כיוון שיש כספים שכבר אושרו ספציפית לקליטת עולים בעיריות השונות מכל מיני פרוייקטים – האם יש אפשרות לקבל ממך את הרשימה?

קולט אביטל: הרי אתה אומר שהוצאתם לכל אחד מכתב.

עודי בהט: אין שום בעיה, וגם מקדמות של 1,500 ש"ח לכל עיריה.

עודי בהט: אנחנו הוצאנו את הכל באופן מסודר.

קולט אביטל: 1,500 שקלים זה ממש--

עודי בהט: זה מול מאצ'ינג של העיריה, ואנחנו מדברים על בית ספר אחד.

עודי בהט: יש מאות בתי ספר – הכל מסודר וכתוב.

עודי בהט: הבעיה היא שבחלק גדול מהרשויות הכסף לא עובר אל בתי הספר.

עודי בהט: את זה צריך להבהיר, כי זאת הבעיה.

ליאוניד סמוליאנוב: בעבר בית הספר היה מקבל פר חיים, משה, מישה ובראשה, והיום הוא מקבל בתוך סל שעות אחד, ומנהלת בית הספר יכולה לצבוע את אולם הספורט בכסף הזה.

עודי בהט: אם יושבת הראש תחליט שהיא רוצה שאני ארחיב בדו"ח שושני, אני אסביר אותו לפרטי פרטים, אבל זו איננה המטרה כרגע.

עודי בהט: אני גם מוכן להסביר את העניין לך באופן אישי.

קולט אביטל: כיוון שלדבריך אתם מטפלים היום במקרים בהם אתם רוצים לבדוק אם הכסף באמת הגיע, אנא הודע לנו מהם האמצעים שיש ברשותכם כדי לגרום לכך שעיריות שמקבלות כסף לחינוך, או בתי ספר שמקבלים כסף לעולים, אכן יוציאו אותם עבור עולים.

עודי בהט: בסדר גמור.

מארק בסין: גברתי יושבת הראש, ראשית אני רוצה לומר שאני לא חושב שהצליחו לבלבל אותך; אני התרשמתי להיפך – אמרת שלושה משפטים ובעצם סיכמת את הכל.

מארק בסין: אמרת שאנחנו רוצים לעזור לרשויות המקומיות; אמרת שאנחנו רוצים שהקליטה ברשויות המקומיות תימשך בצורה מוצלחת על מנת להשפיע על עולים עתידיים; ואמרת שאנחנו רוצים להבין את הנושא כדי לדעת איך לסייע.

מארק בסין: זה כל הענין.

מארק בסין: אני רוצה לברך על הדיון, ולברך את משרד הקליטה על כך שהשנה הוא הודיע במועד לרשויות, ולא השאיר אותן בחוסר ודאות מוחלט, כפי שהיה בשנה שעברה.

מארק בסין: אני מציע שוועדת הקליטה אכן תקבל החלטה שהקליטה ממשיכה הרבה מעבר למועד ההגעה של העולים לארץ; שהרשויות המקומיות הן זרוע ביצועית של משרד הקליטה.

מארק בסין: אנחנו מברכים על רעיון החקיקה, אבל בזהירות רבה.

מארק בסין: רבותיי, חוק לא מייצר כסף.

מארק בסין: ברגע שאתם מעבירים את זה בחקיקה – בשמחה, אבל אתם צריכים לדעת איך לממן את ביצוע החוק.

מארק בסין: הרשויות לא יכולות לקבל הנחייה חקיקתית בלי שיהיה בצד מימון עבור הביצוע, אחרת אנחנו מגיעים לאותו משבר רשויות מקומיות.

מארק בסין: אי אפשר להשאיר את האחריות ברשויות ואת הסמכות במקום אחר.

מארק בסין: כעיקרון, היום המצב איננו מוסדר, והדבר נתון לסדרי עדיפויות של ראש רשות כזה או אחר.

מארק בסין: אני ראש רשות בה 60% מהאוכלוסיה הם עולים חדשים.

מארק בסין: לפני 5 שנים הקמתי מחלקת קליטה, כשקודם לכן לא היתה מחלקה כזו למרות שהיו הרבה עולים.

מארק בסין: הרעיון לטפל בקליטה הוא טוב – אנחנו מעוניינים לעזור, ומבקשים שתעזרו לנו לבצע את זה.

מארק בסין: אי אפשר לדרוש את זה מאיתנו בלי לתת את הכלים.

מארק בסין: מעמדם של רכזי הקליטה ומנהלי מחלקות הקליטה חשוב מאוד.

מארק בסין: הרי קליטה הוא תחום אינטרדיסיפלינרי – הוא כולל רווחה, חינוך, תעסוקה, תרבות ודיור.

מארק בסין: לכן חייב להיות גוף מרכז ומתאם.

קולט אביטל: לכן אני שואלת אותך שאלה רצינית: ככל שאני מסתכלת על כך יותר, אני משתכנעת שאם לוקחים ומקימים רשות לקליטת עליה, שתהיה גוף אינטגרטיבי שמקבל את תקציבי העיריה ומשרד הקליטה, יכול לקבל כספים מחו"ל ועושה את עבודת התיאום כולה – הרווחה, העבודה, הדיור והחינוך – זה עשוי לפתור הרבה יותר בעיות.

קולט אביטל: צריך לחשוב על המודל הזה.

מארק בסין: נכון.

מארק בסין: היום חלק מהרשויות הקימו את הגוף הזה, והם מנסים למסד את מעמדם של האנשים שיעסקו בכך.

מארק בסין: יש יוזמה משותפת למשרד הקליטה, לסוכנות היהודית ולשלטון המקומי לפיה ייפתח קורס שיכשיר את אותם אנשים.

מארק בסין: לא מדובר בכל אדם שרוצה בכך, או בכל מי שראש הרשות חפץ ביקרו, אלא באנשים מוכשרים.

מארק בסין: אבל היום זה במימון הרשויות בלבד.

מארק בסין: רוצים – מקימים; לא יכולים – לא מקימים.

מארק בסין: צריך לתת את הכלים לשם כך.

פיני קבלו: מהניסיון שלי, המפעל שאני הקמתי עבד יפה מאוד.

פיני קבלו: כל נושא קליטת העליה איננו מוגבל רק למשרדי הממשלה.

פיני קבלו: ישנם גופים נוספים – עמידר, עמיגור, הסוכנות היהודית וכל הקרנות למיניהן.

פיני קבלו: כראש עיר עמדתי בראש גוף כזה, וכל הגופים מגיעים היום לשם – החל ממנהל שירות התעסוקה, שבא לומר איך הוא נותן פתרונות תעסוקה.

פיני קבלו: אני מציע להמליץ לכל ראשי הרשויות על איזשהו מודל להקמה.

פיני קבלו: אני לא חושב שהדברים יתקדמו בחקיקה.

פיני קבלו: אני לא הופתעתי מכך שעובדים סוציאלים במשרד הרווחה מטפלים בקליטה, אבל לא עובדים מול רכזת הקליטה אלא עובדים באופן פרטני.

קולט אביטל: במשפט הזה אתה מסכם את בעיית הביורוקרטיה בישראל.

פיני קבלו: אם ראש רשות רוצה שליטה אמיתית על כל הגופים ותיאום ביניהם, עליו לעמוד בראש גוף כזה ולכנס אותו אחת לשנה.

פיני קבלו: אגב, הגוף הזה לא מטפל רק בבעיות הקליטה – אנחנו נהגנו לחשוב איך אנחנו מביאים קליטה.

פיני קבלו: כשהתחיל המשבר בארגנטינה, הקמנו צוות ונסענו לארגנטינה.

פיני קבלו: הבאנו משם קרוב ל-100 משפחות.

פיני קבלו: הצוות הזה איננו עוסק רק בשאלת הטיפול, אלא גם בשאלת הגדלת הקליטה.

פיני קבלו: ככל ראש רשות, אני מאוד רוצה קליטת עליה.

פיני קבלו: אני חושב שמבחינתן של עיירות הפיתוח בפרפריה, קליטת עליה היא הברכה הטובה ביותר.

פיני קבלו: זה יוצר אינטגרציה נהדרת וחיזוק נהדר.

פיני קבלו: זוהי אוכלוסיה אחרת, שיש בה הרבה מאוד דברים חיוביים שנותנים את החיבור, וראיתי בכך דבר חיובי.

קולט אביטל: בעיר שלך יש מוסדות שעובדים יחד – בין אם אצלך ובין אם בחיפה.

קולט אביטל: גם העובדה הזו מושכת עליה.

קולט אביטל: המשבר נובע בין היתר מהעובדה שאין לנו מה להציע לעולים, משום שהעולים צריכים לרוץ מגוף אחד לשני, ומשום שהם לא מוצאים עבודה.

מארק בסין: אני מבקש שמשרד הקליטה יבחן בכל הרצינות את נחיצות העניין של סגירת מרכזי התרבות.

מארק בסין: רבותיי, הרי מהי קליטה מוצלחת?

מארק בסין: אדם שמרגיש בבית ומממש את עצמו.

מארק בסין: אם מרכזי התרבות ייסגרו – הם יחפשו בית במקום אחר, ונאבד חלילה אנשי תרבות שהגיעו לכאן ועוסקים במלאכתם.

מארק בסין: הושקעו כספים רבים בהקמתם של המרכזים, והם עלולים ללכת לטמיון.

מארק בסין: לגבי ועדות ההיגוי: יש כמה הנחיות מינהלתיות שמפריעות לקבל החלטות יעילות.

מארק בסין: לא אפרט את כולן, אלא אתן רק שתי דוגמאות: בפרוייקט, השכר לא יעלה על 20%.

מארק בסין: רבותיי, מה עושים בפרוייקט שכל כולו שכר, לדוגמה: הרצאות לעולים חדשים בנושא מורשת ישראל?

אריה קורת: הסעיף הזה בוטל.

מארק בסין: אני שמח.

קולט אביטל: אני לא חושבת שאנחנו יכולים לסכם את הדיון הזה, כי לדעתי הוא עוד יתקיים.

קולט אביטל: אבל התקבלו בכל זאת כמה החלטות יחד עם חבר הכנסת יורי שטרן, ואני מקווה שגם חבר הכנסת נודלמן מקבל אותן.

קולט אביטל: בנוסף, אנחנו ננסה ללכת על חקיקה, ואתה אומר "בכל הזהירות המתבקשת".

קולט אביטל: ראה, אנחנו לא יושבים בועדת הכספים, ואני ערה לעובדה שאתה לא יכול להטיל על מישהו את החובה מבלי לתת לו את הכלים.

קולט אביטל: אם כן, כל אחד מאיתנו ינסה להשפיע וללחוץ בוועדת הכספים, כדי שהתקציבים המיועדים לנושא הספציפי הזה לא יקוצצו.

קולט אביטל: עם זאת, כחברי הכנסת יש לנו זכות להיות מוטרדים: אם משרדי ממשלה אכן מקצים כספים לנושא ספציפי של קליטת עליה, והוא נבלע בתוך תקציב העיריה ואיננו עובר הלאה – בין אם מדובר במשרד הקליטה ובין אם מדובר בשעות חינוך שבית הספר לא מוציא אותן על העולים אלא על צביעת אולם הספורט.

קולט אביטל: גם כאן צריך להיות איזשהו כלי באמצעותו אפשר יהיה להגיע לאיזשהו פיקוח, כדי שתופעל סנקציה נגד אותם גופים שלא הוציאו את הכסף לייעוד המתוכנן.

קולט אביטל: אני מבקשת לקבל ממשרד האוצר את המידע שביקשתי לגבי התוכנית "מסיכון לסיכוי", ואני מציעה שניפגש בעוד כחודשיים, מייד לאחר הפגרה, כדי לבדוק מה הצלחנו לקדם.

קולט אביטל: תודה רבה.