ועדת המשנה לעניין לוד ועכו, כנסת 16, פרוטוקול מספר 3, 2004-01-20 13:30

דוד אזולאי: אני פותח את הישיבה.

דוד אזולאי: על סדר היום, תכניות ההבראה של עכו ולוד.

דוד אזולאי: אני מקדם בברכה את מנכ"ל משרד הפנים ואת ראשי הערים לוד ועכו.

דוד אזולאי: אפתח ואומר כך: בזמנו, ראש הממשלה בזמנו החליט לאמץ 3 ערים במדינת ישראל: עכו, לוד ודימונה.

דוד אזולאי: בעקבות ההחלטה הזאת, הוחלט להקים כאן ועדת משנה של ועדת הפנים, שתפקידה לטפל בעניין הזה, כדי לתת לו את החשיבות הראויה ולכן, ביקשנו לקיים דיונים נפרדים.

דוד אזולאי: נדמה לי, שזה הדיון השלישי שאנחנו מקיימים על עכו ולוד, והפעם, בנושא תכניות ההבראה, כאשר מדי פעם אנחנו מקיימים דיונים על נושאים אחרים.

דוד אזולאי: אני אומר מראש, ואני מניח שראשי הערים יציגו את התכניות שלהם, שאני רוצה שתדעו, שזמנו של מנכ"ל משרד הפנים מאוד מוגבל.

דוד אזולאי: הוא הואיל ברוב טובו להשתתף עמנו בדיון ויש לו בקושי מחצית השעה.

דוד אזולאי: אני מקווה, שאנחנו נצליח לעמוד במשימה הקשה הזאת.

דוד אזולאי: יחד עם זאת, אני פונה לראשי הערים: כשאתם מציגים את הדברים, אנא תציגו אותם בקצרה.

דוד אזולאי: אבל דבר אחד אני רוצה לומר לך, אדוני המנכ"ל: אני יודע, שבהמשך אנחנו נקבל תשובה, אבל אנחנו שומעים את הדברים האלה גם במליאה, שהמצב של הרשויות המקומיות קשה.

דוד אזולאי: מערך השלטון המקומי עומד בפני קריסה והקיצוצים שנוחתים על הרשויות המקומיות, חדשות לבקרים, בוודאי לא מוסיפים נחת רוח לעובדים, לרשויות ולא לאזרחים במדינת ישראל.

דוד אזולאי: אבל, אנחנו צריכים לזכור דבר אחד: יש שלטון מקומי, יש רשויות מקומיות, אבל יש עכו ולוד.

דוד אזולאי: עכו ולוד שונות, אך ורק מהסיבה שראש הממשלה החליט לאמץ את ראשי הרשויות האלה.

דוד אזולאי: אדוני המנכ"ל, לפני שאתן את רשות הדיבור לראשי הערים, הייתי רוצה לשמוע ממך במה הייחוד של עכו ולוד.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני.

גדעון בר לב: תודה רבה.

גדעון בר לב: ראשית, אני מתנצל על הזמן הקצר שעומד לרשותי.

גדעון בר לב: היתה טעות בתיאום בין משרדי לבין ועדת הפנים ולא הייתי אמור, לפחות לפי לוח הזמנים שלי, להגיע לכאן.

גדעון בר לב: אבל בגלל בקשתו של ראש הוועדה, הגעתי לכאן ואני מתנצל שוב.

גדעון בר לב: האנשים מטפלים בזה במשרד הפנים.

גדעון בר לב: אדוני, לגבי הדברים המיוחדים ולגבי שאלתך: לגבי עכו, התקיים דיון מקדים בין שר הפנים, ראש עיריית עכו ואנשיו וביני.

גדעון בר לב: הדיון היה לפני כמספר שבועות והשר הודיע, שהוא מתכוון לתת העדפה לעכו במסגרת כל הדיונים...

דוד אזולאי: במה זה בא לידי ביטוי?

גדעון בר לב: אני אסביר: אנחנו מחכים לתכנית ההבראה שעכו אמורה להגיש.

גדעון בר לב: אני מבין, שהתכנית הוגשה היום.

גדעון בר לב: אי לכך, מאחר שהיא הוגשה היום, עוד לא קיימנו עליה דיון.

גדעון בר לב: אמרנו לראש עיריית עכו שיש עדיפות מדרגה ראשונה לדיון, ברגע שהוא יגיש את התכנית.

גדעון בר לב: הוא הגיש היום את התכנית ואנחנו נקיים את זה.

גדעון בר לב: בינתיים, הזרמנו מרזרבת השר סכום של 4.5 מיליון שקל.

גדעון בר לב: ההזרמה היתה בפועל של 2.5 מיליון שקל ו-2 מיליון שקל אמורים להיות מועברים השבוע, להשלים את ה-4.5 מיליון.

גדעון בר לב: כל זה, כדי לעזור בשוטף של עכו, עד שנגיע לתכנית ההבראה.

גדעון בר לב: כפי שאמרתי לראש העיר גם באופן אישי, ברגע שהוא יגיש את תכנית ההבראה, היא מיד תיבדק ונשב אתו בהקדם האפשרי, בלי קשר ללוח זמנים אחר.

גדעון בר לב: 2 מיליון שקל נוספים אמורים לעבור אליך היום או מחר.

דוד אזולאי: ללא קשר לתכנית ההבראה.

גדעון בר לב: זה מקדמה על חשבון תכנית ההבראה, בלי לראות את תכנית ההבראה.

גדעון בר לב: זה במסגרת טיפול מיוחד.

גדעון בר לב: לגבי עיריית לוד: לעיריית לוד הוזרמו השנה מענקים מיוחדים בסכום של 16 מיליון שקל...

עמיקם גרינברג: לשנת 2003 - -

גדעון בר לב: לשנת 2003.

גדעון בר לב: עם כל הכבוד, אם תפריע לי - -

דוד אזולאי: עם כל הכבוד, אני מנהל כאן את הישיבה.

דוד אזולאי: עמיקם, אני מבקש ממך.

דוד אזולאי: תקבל רשות ותוכל להתייחס אחר כך לדברים.

גדעון בר לב: הוזרמו השנה, שנת 2003, 16 מיליון שקל שמהם 10 מיליון שקל הועברו בחודש אוגוסט ו-6 מיליון הועברו בחודש אוקטובר.

גדעון בר לב: בסך הכל, 16 מיליון שקל שהועברו ללוד במסגרת סיכום מיוחד.

גדעון בר לב: ה-16 מיליון שקל הועברו כמקדמה על חשבון תכניות הבראה.

דוד אזולאי: הועברו בשנת 2003?

גדעון בר לב: הועברו באוגוסט ובאוקטובר 2003.

גדעון בר לב: השלב הראשון היה באוגוסט, 10 מיליון שקל ובשלהי אוקטובר, ב-26 באוקטובר עוד 6 מיליון שקל.

גדעון בר לב: אני לא זוכר את התאריך המדויק.

גדעון בר לב: כל זה, כמקדמה על חשבון תכנית ההבראה.

גדעון בר לב: היה לנו סיכום בשלב ראשון, שבלוד תוגש תכנית הבראה עד 30 לנובמבר ונאמר גם, שבמידה ולא תוגש תכנית בנובמבר, ייעצרו ההעברות של תקציבי מדינה ואמנם תקציבי מדינה שלא הועברו במהלך דצמבר עד היום, היו מיליארד מיליון שמונה מאות וכמה גרושים, מכיוון שהעירייה לא עמדה בהתחייבות שלה, להגיש ב-30 בנובמבר תכנית מוסכמת על ידינו.

גדעון בר לב: יחד עם זאת, לפני כשבוע, העירייה הגישה תכנית הבראה וגם ישבנו עליה לדיון.

גדעון בר לב: התכנית לא מקובלת עלינו.

גדעון בר לב: זוהי תכנית שמראה שיש גירעונות ניכרים גם בשנת 2004, 2005 ו-2006.

גדעון בר לב: היא לא מקובלת עלינו.

גדעון בר לב: אנחנו דורשים תכנית הבראה הרבה יותר רצינית והרבה יותר מהותית.

גדעון בר לב: מה עוד, כפי שמוצג על ידי עיריית לוד, מדובר ב-200 מיליון שקל גירעון מצטבר לסוף 2003 ועוד גירעונות ב-2004,2005 ו-2006 שמגיעים ביחד לסכום של כ-270 מיליון שקל.

גדעון בר לב: אנחנו דרשנו מהעירייה לעשות הסדרים אחרים.

גדעון בר לב: לדעתנו, בלי הסדר נושים בצורה זו או אחרת בעירייה, אין פתרון למה שקורה בעירייה.

גדעון בר לב: את זה אמרנו לעירייה ואני חוזר ואומר את זה לפניכם.

יצחק הרצוג: אבל מה עושים עם העובדים?

יצחק הרצוג: המצב נורא.

יצחק כהן: נתקשר לשר לאי היווני.

חיים כץ: חבר הכנסת כהן אמר, שבמקום שהשר ידאג לסמכויות שלו ועל זה הוא עצר את התקציב, טוב היה, אם היה דואג לעובדים והיו להם משכורות.

חיים כץ: מה שעניין את השר זה הסמכויות שלו.

חיים כץ: חוץ מזה, לא עניין אותו כלום.

יצחק כהן: הוא הלך לראות את האי היווני.

יצחק כהן: 20 אלף עובדים...

דוד אזולאי: חברי הכנסת, אני מבקש.

יצחק הרצוג: בסך הכל שאלתי שאלה עניינית את המנכ"ל.

יצחק הרצוג: אני לא בא לנגח אותך, אתה פקיד ציבור, אבל יש פה בעיה אמיתית.

יצחק הרצוג: תשב עם העובדים.

יצחק הרצוג: אנשים רעבים ללחם במשך 5 חודשים.

יצחק הרצוג: נוסף לכל, אתה מראה שגם אין באופק פתרון.

יצחק הרצוג: מה שלא יהיה, זה "מלכוד 22".

גדעון בר לב: זה לא מדויק.

גדעון בר לב: לגבי עיריית עכו, אני כרגע לא דן בהקשר הזה.

גדעון בר לב: אתה מדבר כרגע על לוד...

יצחק הרצוג: סדר היום עוסק בלוד ואני שואל על לוד.

יצחק כהן: 20 אלף עובדים...

גדעון בר לב: בימים האחרונים, העברנו מקדמה על חשבון מענק האיזון לשתי העיריות של שנת 2004.

גדעון בר לב: זה כבר הועבר.

דוד אזולאי: זה מגיע להם.

גדעון בר לב: בהחלט.

גדעון בר לב: לגבי עיריית לוד: לדעתנו, הפתרון הוא רק במסגרת הסכם עם נושים ואז עושים הקפאת הליכים וכל הכספים השוטפים שנכנסים ישמשו לתשלום משכורות וכפי שאמרתי אתמול, משכורות זה סימפטום.

גדעון בר לב: צריך לשלם לעובדים, צריך לשלם ל"מקורות".

גדעון בר לב: הרי גם ניתוקי מים פוגעים בתושבים וגם בספקים.

גדעון בר לב: אי אפשר "להרוג" את הספקים.

גדעון בר לב: כפי שהצעתי באותה ישיבה לאנשי לוד, השלב הראשון היה להגיע לשלב של הסדר נושי, לעשות הקפאת הליכים, כך שבשוטף הכספים שמגיעים ישמשו בדיוק למטרות שאתה מדבר עליהם.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אתה מדבר על מודל טייבה?

גדעון בר לב: לא.

חיים כץ: הוא לא אמר כמה הוא העביר מקדמה לשנת 2004.

דוד אזולאי: חבר הכנסת כץ, הוא אמר לגבי לוד, שהעבירו 16 מיליון שקל בשנת 2003...

חיים כץ: הוא לא אמר כמה הוא העביר מקדמה.

חיים כץ: הוא אמר שהוא העביר מקדמה על חשבון מקדמת איזון.

חיים כץ: שיגיד את הסכום לשנת 2004.

דוד אזולאי: מענק איזון מגיע להם בלי טובות.

דוד אזולאי: אדוני, אני שואל שאלה ואולי היא יכולה לענות לשאלות של החברים כאן.

דוד אזולאי: זה שהם מקבלים מענקי איזון ומקבלים מענקים מהרזרבה, זה טוב וזה בסדר.

דוד אזולאי: אבל אתה יודע, שזה לא פותר את הבעיה.

דוד אזולאי: אני שואל, האם משרד הפנים קיבל תקציבים מיוחדים לטובת עכו ולוד?

דוד אזולאי: האם במסגרת התקציבית שלך עכו ולוד הם כמו כל הרשויות המקומיות האחרות?

דוד אזולאי: אני רוצה לדעת אם הם קיבלו תקציבים מיוחדים.

גדעון בר לב: משרד הפנים לא קיבל תקציבים מיוחדים עבור עכו ולוד.

גדעון בר לב: תקציבים מיוחדים נתקבלו בפיתוח.

גדעון בר לב: איפה מר אייזנריך?

גדעון בר לב: התקבלו תקציבים מיוחדים וגדי יציג את הדברים.

גדעון בר לב: כפי שאמרתי, הסכומים שציינתי קודם הם סכומים מיוחדים שנתנו לעכו ולוד ב-4 חודשים האחרונים של 2003.

גדעון בר לב: ללוד נתנו 16 מליון שקל ולעכו 4.5 מיליון שקל.

גדעון בר לב: זה בשוטף, חוץ מאשר בפיתוח.

דוד אזולאי: אדוני המנכ"ל, אתה יודע שלמרות ההעברות האלה שנעשו, גם עיריית עכו וגם עיריית לוד לא הצליחו לשלם משכורות.

דוד אזולאי: הבעיה בלוד יותר חמורה.

דוד אזולאי: הם הגישו תכנית הבראה ובינתיים יש להם צווי מניעה של בית הדין לעבודה והם לא מסוגלים, עם כל הרצון הטוב, להתקדם בתכנית ההבראה, בגלל בתי דין לעבודה, בגלל צווי מניעה שמוציאים שם.

דוד אזולאי: אני שואל: איך מתקדמים בעניין הזה?

גדעון בר לב: הצענו להם את הדרך, בהקפאת הליכים.

יצחק הרצוג: איך עושים את זה?

גדעון בר לב: זה אישור של משרד המשפטים.

גדעון בר לב: הולכים לבית המשפט ומקבלים הקפאת הליכים.

גדעון בר לב: אתה עובר למסגרת חוק החברות.

גדעון בר לב: אין ברירה במצב הזה.

דוד אזולאי: גם כשאתה מדבר על הקפאת הליכים, זה לא מהיום למחר.

דוד אזולאי: אני מכיר את זה מטייבה, אני מכיר את זה מבועיינה בצפון.

דוד אזולאי: זה היה הליך ארוך מאוד, עד שאישרו את זה.

דוד אזולאי: לכן, אל תקבלו את התשובות האלה כמובנות מאליהן.

דוד אזולאי: העסק הזה הוא הליך ארוך, ובינתיים, ראשי הרשויות מתמודדים מדי חודש בחודשו עם תשלום משכורות.

דוד אזולאי: עיריית עכו, בחודש שעבר ובחודש הזה לא שלמו משכורות.

דוד אזולאי: לולא הקדמת מענק האיזון לא היו מצליחים לשלם את המשכורת.

דוד אזולאי: לולא הרזרבה, לא היו משלמים את המשכורות.

דוד אזולאי: בלוד המצב הרבה יותר קשה.

דוד אזולאי: לכן, אדוני המנכ"ל, אני רוצה שיהיה ברור, שאנחנו מדברים כאן על המצב בעכו ולוד.

דוד אזולאי: עם כל הרצון הטוב של השר ושל המנכ"ל, אם לא ייקחו את עכו ולוד כפרוייקט מיוחד, עם תקציבים מיוחדים לטובת שתי הרשויות הללו, אני מודיע לך, שאי אפשר יהיה להתקדם.

דוד אזולאי: כשאתה מדבר על תכנית הבראה, מה זה תכנית הבראה?

דוד אזולאי: תכנית הבראה זה לפטר עובדים, לצמצם מנגנון, פחות שירותים לתושב.

דוד אזולאי: ואז, מאיפה נעשה את זה?

גדעון בר לב: ראשית, תכנית הבראה זה לא רק שני המרכיבים האלה.

גדעון בר לב: תכנית ההבראה זה הגברת הגביה.

גדעון בר לב: אני רוצה להגיד לכם שבעיריית לוד למשל, התברר לנו בביקורת, שיש חובות של חברי מועצה בסכום של קרוב ל-4 מיליון שקל.

גדעון בר לב: אז הגברת הגביה זה הגברת הגביה לכולם.

גדעון בר לב: ניתן להגביר את הגביה.

גדעון בר לב: כמו כן, כפי שאמרתי, זה ב-3 ראשי חץ: הראשון שבהם, הגברת הגביה, כי הגביה לא כפי שצריכה להיות ונתתי דוגמה קטנה.

גדעון בר לב: רק ה-4 מיליון שקל האלה היו יכולים לעזור מאוד לתשלום משכורות לעובדים.

חיים כץ: כמה זה משכורות לכל העובדים?

חיים כץ: 6 מיליון שקל?

גדעון בר לב: זה היה עוזר מאוד.

גדעון בר לב: דבר שני, אני מדבר על צמצום פעילויות.

גדעון בר לב: אין ברירה, במצב קשה מצמצמים והצמצום של הפעילויות כרוך גם בין השאר בצמצום עובדים.

גדעון בר לב: דרך אגב, אני לא יודע אם ידוע לכם, אבל בעיריית לוד נקלטו בשנתיים האחרונות עובדים לא מעטים.

גדעון בר לב: אז כשאנחנו מדברים על תכנית הבראה, מדובר ב-3 ראשי חץ.

גדעון בר לב: כדי למנוע את המצב שכבוד היושב ראש מדבר עליו, כדי למנוע מצב שלא יוכלו להתקיים בשוטף ויצטרכו לעסוק רק בהיסטוריה, הצענו את ההסדר של הקפאת ההליכים שמאפשר לרשות - -

דוד אזולאי: מתי מתחיל להתבצע ההסדר הזה?

גדעון בר לב: ברגע שהרשות תיתן את הסכמתה.

גדעון בר לב: אנחנו מחכים להסכמה כבר למעלה משבוע.

יצחק הרצוג: זה דווקא דבר חשוב.

דוד אזולאי: אם זה יכנס לאלתר, זה מצוין, אני מסכים אתך.

דוד אזולאי: הבעיה שאני לא בטוח שזה מה שיהיה.

גדעון בר לב: לא קיבלנו תשובה מהרשות, למרות הפגישה שהיתה לפני למעלה משבוע.

דוד אזולאי: אני מבקש מראשי הרשויות להציג את הדברים בקצרה.

דוד אזולאי: 5 דקות לכל אחד.

דוד אזולאי: ראש עיריית עכו, בבקשה.

שמעון לנקרי: בראש וראשונה אגיד שיש אוזן קשבת.

שמעון לנקרי: אבל, אני רוצה להעיר כמה הערות לחבר הכנסת דוד אזולאי, יושב ראש הוועדה, שמכוון אליהן ואני חושב שזה הקונטקסט הנכון: לא מדובר פה בעוד רשויות שנקלעו למצוקה.

שמעון לנקרי: מדובר בשתי רשויות, שמראש סוחבות על עצמן נטל כבד מאוד של אוכלוסייה מאוד מורכבת ומאוד בעייתית במהות שלה, עוד לפני שנורה הכדור הראשון.

שמעון לנקרי: יש בעיה אימננטית, של הרכב האוכלוסייה שהוא בעייתי.

שמעון לנקרי: זה מחיר שאנחנו משלמים אותו, לפני שהתחלנו את היום.

שמעון לנקרי: דבר שני, במשך השנים היו תכניות כאלה.

שמעון לנקרי: אני מדבר בשם עיריית עכו, ממילא פה ושם ניסו לייעל את המערכת.

שמעון לנקרי: ומאחר ומשרד הפנים מתנה את הסיוע שלו בקיצוץ וזה מקובל עלי ויש פה בתכנית 10 מיליון שקל בשנה קיצוץ, צריך להבין דבר אחד:

שמעון לנקרי: אחרי ה-10 מילון שקלים האלה שאני הולך לקצץ בעובדים ובפעילות ובכל מה שאין, כי איך אומרים?

שמעון לנקרי: אם היה כל כך טוב ויש במה לקצץ, אז למה כל כך רע?

שמעון לנקרי: מראש רע, אז עכשיו אתה מקצץ כדי שיהיה יותר רע.

שמעון לנקרי: יש פה בעייתיות מראש.

שמעון לנקרי: לכן אני אומר, שהרשויות נבחרו כי הן רשויות שמראש המדינה רוצה להתמודד עם הבעיה בהגדרה, כדי להביא אוכלוסיות חזקות נוספות, כדי לייעל את המערכת, כדי לקלוט כוח אדם טוב.

שמעון לנקרי: תבין דבר אחד: כשאני אומר שאני רוצה לבנות כוח אדם שיוביל את העיר קדימה, זה כדי שבעוד 5 שנים אני לא אצטרך את משרד הפנים.

שמעון לנקרי: מה המטרה שלי כראש עיר?

שמעון לנקרי: להגיד בעוד 10 שנים לראש עיריית לוד: חביבי, תמשיך אתה במסלול הזה, אני כבר במסלול אחר.

שמעון לנקרי: הוא ירצה גם להגיד לי את זה ואנחנו עכשיו יוצאים לתחרות.

שמעון לנקרי: גם לי יש 200 מיליון גירעון, אז איך אני משלם את המשכורות?

שמעון לנקרי: יש לי גזבר אלוף בהלוואות.

שמעון לנקרי: כל פעם שיש לנו בעיית משכורות, הוא פונה לבנק זה, לבנק זה, מזה הוא לקח מיליון.

שמעון לנקרי: .. בא אספר לך, עכשיו גילית לי, שללוד שילמת 16 מיליון ולעכו נתת מיליון וחצי.

שמעון לנקרי: זה מה שקיבלתי ממך בקדנציה שאני מכהן.

שמעון לנקרי: לא קיבלתי את הכסף ב-2003.

שמעון לנקרי: בואו נהיה רציניים.

שמעון לנקרי: אנחנו כתבנו פה תכנית הבראה, ואם אנחנו לא רואים את הקונטקסט של התכנית הזאת, עם כל ההיבטים והמשמעויות שלה, חבל על הזמן.

שמעון לנקרי: אנחנו "נתברבר" פה עוד שנה ועוד שנה ועוד שנה.

שמעון לנקרי: כי הרי ממה נפשך?

שמעון לנקרי: אם אנחנו רוצים להיפרד לשלום משתי הרשויות האלה, בא נגיד עכשיו, נצא מהישיבה פה וכל אחד ילך לדרכו.

שמעון לנקרי: נפרד מהם, ובעוד 5 שנים נחטוף את הכל בפרצוף.

שמעון לנקרי: לא ב-40 או 50 מיליון אלא במיליארדים.

שמעון לנקרי: אז יש עכשיו חלון הזדמנות ואני מדבר בשם עכו, שיש כבר אווירה אחרת ויש רצון של משרד הפנים ויש ממשלה שקבעה על סדר היום שתי ערים.

שמעון לנקרי: עכשיו יש עיר נוספת, דימונה, שהיא בכלל לא בקונטקסט הזה.

שמעון לנקרי: הכניסו גם את דימונה?

שמעון לנקרי: אהלן וסהלן.

שמעון לנקרי: אנחנו מדברים על השנתיים שלוש הקרובות, שיחסל את הבעיה הזאת אחת ולתמיד, כדי שלא נצטרך לשבת פה.

שמעון לנקרי: לכן, אני מבקש ממנכ"ל משרד הפנים: התחלתם במאמץ.

שמעון לנקרי: אנא, אל תסתפקו בזה שהעיריות בגירעונות ואלה בגירעון ואלה לא יכולים לשלם משכורות.

שמעון לנקרי: יש פה שתי רשויות, שראש הממשלה נתן להן עדיפות.

שמעון לנקרי: נא להביא לידי ביטוי, לא בעוד מיליון או בעוד שניים אלא בפתרון הבעיה והוא הרבה יותר מקיף.

יצחק הרצוג: מה עם התכנית הבראה שלו?

גדעון בר לב: היא רק היום הוגשה.

יצחק הרצוג: ואחרי שאתה מאשר, מה קורה?

גדעון בר לב: אני אראה מה אני יכול לעשות.

דוד אזולאי: הוא אישר רזרבה כמקדמה עוד לפני...

יצחק הרצוג: השאלה היא: תוך כמה זמן אתה חושב שאפשר יהיה לצאת לדרך?

גדעון בר לב: אני עדין לא ראיתי את התכנית.

דוד אזולאי: חבר הכנסת הרצוג, דרושה תכנית ההבראה.

דוד אזולאי: אתה יודע, כחבר ועדת כספים, שכל התקציב לתכניות הבראה הוא 150 מיליון שקל.

דוד אזולאי: 150 מיליון שקל בקושי פותר את הבעיה של שתי הערים האלה.

גדעון בר לב: אני רוצה לדייק: התקציב הוא 200 מיליון שקל והוא לא לתכניות הבראה חדשות, הוא כולו לתכניות הבראה שהתחילו ב-2003,2002.

דוד אזולאי: אדוני המנכ"ל, אז התיקון שלך רק חיזק את הדברים שלי.

דוד אזולאי: חשבתי, שיש לך 150 מיליון שקל רק ל-2003...

גדעון בר לב: מר כהן לא אישר לי...

דוד אזולאי: בעניין הזה, כשתצטרך את העזרה שלו, תקבל.

דוד אזולאי: אין לך בעיה.

דוד אזולאי: תודה רבה לראש עיריית עכו.

דוד אזולאי: אני נותן את רשות הדיבור לראש עיריית לוד, מר רגב.

בני רגב: תודה.

בני רגב: ברשותכם, רק אתמול הייתי פה, בוועדת הכספים, והמנכ"ל היה פה גם.

בני רגב: זה כמו מן תקליט שאני צריך לחזור עליו כל הזמן.

בני רגב: נכון, אין ספק שהוזרמו ב-2003 16 מיליון שקל.

בני רגב: אפשר לבדוק בתאריכים, שכל הכספים האלה שהגיעו, הגיעו ישירות למטרת השכר של העובדים.

בני רגב: זאת אומרת, אם זה לא היה מגיע, לא שילמנו 4 חודשים?

בני רגב: אז היה מצב של 7 חודשים.

בני רגב: זאת אומרת, הבעיה היום היא שזועקים למשכורות.

בני רגב: לגבי לוד, אני חושב שכראש הממשלה נתן את הדעת לקחת את לוד ועכו, הוא הבין שזו בעיה לאומית.

בני רגב: ישבתי פה אתמול בוועדת הכספים והיו פה ראשי ערים של המגזר הערבי ואני אומר:

בני רגב: אני רואה את עצמי ראש עיר של המגזר הערבי, של העולים ואתן גם את האחוזים: קרוב ל-27% המגזר הערבי, 25% עולים והתושבים הוותיקים.

בני רגב: אני מרגיש שאני מנהל, כראש עיר, את שלושת המגזרים עם בעיות קשות מאוד.

בני רגב: אבל, אני חייב לחזור ולציין: גם כשדיברת על הסדר נושים, מיום רביעי שישבנו בפגישה בהגשת תכנית ההבראה, הבנתי שתכנית ההבראה זה לא מה שיפתור את הבעיה של לוד.

בני רגב: אני חוזר ואומר: להכין תכנית הבראה לשנתיים זה לקצץ ב-60 מיליון שקל.

בני רגב: אם יש מישהו פה, הגאון שבגאונים, שיגיד לי איך אפשר לעשות את זה, אני מוכן לעשות.

בני רגב: אבל זה לא מסתדר לי, כאשר מדברים על בעיה לאומית של לוד.

בני רגב: ישנה עזיבה ואפילו בריחה מן העיר.

בני רגב: המצב קשה.

בני רגב: מה שקורה במגזר הערבי, ההשלכות מהמגזר הזה תהיינה על המגזר היהודי.

בני רגב: המצב עגום.

בני רגב: בעיית המשכורות, שאני כואב את הכאב של העובדים וזה ברור שהאצבע המאשימה היא לראש העיר.

בני רגב: נכנסתי לתפקיד לפני שנה וחצי, כאשר כולנו יודעים את הטרגדיה הנוראה שפקדה את העיר, כאשר הלך מאתנו ראש עיר.

בני רגב: היתה ועדה קרואה לפני הבחירה של מקסים לוי ז"ל.

בני רגב: היה חשב מלווה בלוד וועדה קרואה.

בני רגב: משרד הפנים הפסיק את עבודתה של הוועדה הקרואה, כי הבינו, שככל שהוועדה הקרואה תמשיך, המצב ילך ויהיה גרוע.

בני רגב: הם קיבלו את העירייה עם גירעון של 100 מיליון שקל.

בני רגב: קיבלו מענקי איזון של 56 מיליון שקל, עזבו תוך שנתיים וגרמו לגירעון של 150 מיליון שקל.

בני רגב: הוועדה הקרואה הזאת קרעה את העיר.

בני רגב: קיבלתי את העירייה ובאותו יום שקיבלתי את התפקיד זעקתי לשמיים, שאני לא יכול לתפקד.

בני רגב: כבר בחודש הראשון, ביום הראשון.

בני רגב: המצב הולך ומחמיר.

בני רגב: ידידי, ראש עיריית עכו נכנס רק לפני חודשים לעירייה וקיבל את מה שקיבל.

בני רגב: תמיד מדברים על ראשי ערים חדשים.

בני רגב: אני שואל עד היום, לאיזו קטגוריה אני שייך?

בני רגב: אני ראש עיר שנה וחצי, שמהיום הראשון, כמו החדשים, זועק לשמים עם הצרות והבעיות ואומרים לי: יש חדשים ויש ישנים.

בני רגב: האם אני מכהן 5,10 שנים, שיגידו שהנוהל לא תקין, הניהול לא בסדר, ראש העיר הוא הגורם.

בני רגב: אני לא רוצה להאשים אף אחד.

בני רגב: אני מדבר על עובדות, על מצב קיים.

בני רגב: זה לא מסתדר לי, שלקחו את העיר הזאת כבעיה לאומית, על מנת לחזק, להביא אוכלוסייה חזקה, על מנת שלא תהיה עזיבה.

בני רגב: העיר היא במרכז הארץ, עיר של נמל תעופה.

בני רגב: אני אומר שזו תהיה בכיה לדורות.

בני רגב: אני לא אשאר ראש עיר לכל חיי, אבל כלודאי, שנולד בלוד, כציוני, כואב לי, שהעיר הזאת תלך מדחי לדחי ואז לא 20 מיליון ולא 30 מיליון וגם מיליארד שקל לא יוכלו להציל את העיר הזאת.

בני רגב: חלק מהסיבות לכך הן שבנו ערים כמו שוהם, מכבים, מודיעין, שגרמו נזק עצום ללוד.

בני רגב: בזמנו, דיברו על "איירפורט סיטי", שמשם נוכל ליהנות.

בני רגב: זה נמצא בוועדת גבולות וזה נמשך כבר קרוב לשנה ועדין אין תשובה.

בני רגב: אין ספק, שאי אפשר לבנות רק מתוך אותם מענקי איזון שהאוצר ייתן ומשרד הפנים ייתן.

בני רגב: צריך לתת פתרונות, שלא אני, כראש עיר, אוכל לתת אותם מעבר לתכנית ההבראה שאני מגיש.

בני רגב: תדעו לכם, ואני אומר את זה בצורה הכי אובייקטיבית: אני מנהל מאבק עם ועד העובדים ואני לא נכנס לזה עכשיו אם זה בצדק או לא בצדק.

בני רגב: ועד העובדים עושה את עבודתו כוועד עובדים ואני מכבד את זה.

בני רגב: הוא נלחם במאבק של העובדים.

בני רגב: אבל תבינו, במשך שנה אנחנו מנהלים מאבקים להכין תכנית הבראה, ולא הייתי מסוגל, מפני שאי אפשר להכין תכנית הבראה חד-צדדית.

בני רגב: אני לא יכול לומר שהעירייה צריכה לפטר 150 עובדים, אני חותם עליהם והם הולכים הביתה.

בני רגב: היו מאבקים כאלה ויעיד מר אגמון, נציג השלטון המקומי.

בני רגב: הלכנו לבית הדין לעבודה, הלכנו לוועדה פריטטית.

בני רגב: חזרנו לבית הדין לעבודה, הביאו צווי מניעה.

בני רגב: במסגרת תכנית ההבראה קיצצנו באחזקות רכב, קיצצנו בשעות עבודה, קיצצנו בהרבה דברים במסגרת היכולת שלנו.

בני רגב: הרבה דברים נעצרו בבית הדין לעבודה.

בני רגב: אני יכול להפר החלטות של בית דין לעבודה?

בני רגב: זאת אומרת, שלי, כראש עיר, ואני מודע לזה, אין אפשרות להכין תכנית הבראה בלי פיטורי עובדים, בלי קיצוצים, למרות שזה לא עומד בהחלטות ובהצהרות של ממשלת ישראל.

בני רגב: אבל, אני יודע שזו הדרך.

בני רגב: הבנתי את זה, כאשר באתי לישיבה האחרונה בהגשת תכנית ההבראה ועבדנו על זה קשה מאוד, ואני שמח על כך.

בני רגב: סוף סוף, כמעט הגענו עם הוועד להבנות על ידי ויתורים על ידי ועל ידם.

בני רגב: הם גם השכילו להבין, שאין ברירה, כי אחרת כולנו נפגע.

בני רגב: הגשנו את תכנית ההבראה.

בני רגב: תכנית ההבראה לא מקובלת.

בני רגב: אני מבקש לומר: תכנית ההבראה שלך זה 10 מיליון ואצלנו זה למעלה מ-20 מליון.

בני רגב: אנחנו לא נוכל להגיע ל-60 מיליון בשנתיים.

בני רגב: כדי לעשות את זה צריך לסגור את העיר עם שלטר, לעשות חושך ובזה נגמר.

בני רגב: אדוני המנכ"ל, העיר הזאת חשובה לי.

בני רגב: אני אומר לך את זה בכנות.

בני רגב: כל מה שיהיה טוב לעיר הזאת, גם אם אצטרך לתת את הראש למען העיר הזאת, אני מוכן לתת.

בני רגב: העיר הזאת יקרה לי וחשובה לי.

בני רגב: ברור לי, שאת ההחלטות אי אפשר לדחות להרבה זמן ומתוך שיחות אתך אמרתי לך: תן לי להיות שלם עם זה, לבדוק מה האחריות השילוחית של ראש עיר, שחלילה מחר יתבעו אותי באופן אישי אותם ספקים, שלא הייתי מחויב אליהם לפני שנתיים שלוש, שחייבים להם במשך הרבה שנים.

בני רגב: צריך לבדוק את זה, ואם נגיע למסקנה שזו הברירה היחידה להציל את העיר הזאת, להציל את העובדים, את התושבים, אני אומר לכם שאלך יחד אתכם למאבק כזה על מנת להציל את העיר.

בני רגב: ברור לי, שהתקופה הזאת לא קלה ולא פשוטה ואני מתמודד עם בעיות קשות.

בני רגב: לסיום, בקשה אחת אישית אליכם: העובדים המסכנים האלה, שאני כואב את כאבם, אני מבקש שאת אותם הכספים שהזרמתם לנו ב-2003, תבדקו בתאריכים לאן הלכו הכספים האלה.

בני רגב: במידה ואני לא מדייק, כל אגורה שנכנסה ממשרד הפנים, הועברה ישירות לעובדים.

בני רגב: אם זה משכורת וחצי פעם אחת ואם זו היתה משכורת אחת.

בני רגב: זה לא עבר לשום דבר אחר.

בני רגב: לכן, אני מבקש שתתנו לנו את הזמן הזה - -

דוד אזולאי: כמה חייבים לעובדים?

בני רגב: למעלה מ-20 מיליון שקל.

בני רגב: אנחנו לא שילמנו במשך 4 חודשים.

בני רגב: בקשה אישית אליכם: תעשו הכל במסגרת תכנית ההבראה, במסגרת ההחלטה של הסדר נושים.

בני רגב: בואו, תנו לעובדים האלה אוויר לנשימה.

בני רגב: הם לא אשמים במה שקרה.

בני רגב: את האשמים נמצא אחר כך.

בני רגב: תודה.

בני רגב: אני מבין שהמנכ"ל ממהר, אבל אני מבקש להמשיך אחר כך עוד כמה משפטים.

בני רגב: תודה.

4403: יש כאן עוד צדדים שמבקשים להשמיע את קולם.

דוד אזולאי: הדיון הזה יימשך גם עם המנכ"ל.

דוד אזולאי: אנחנו נמשיך את הדיון במועד אחר.

דוד אזולאי: בינתיים, יושבים כאן אנשי מקצוע של המשרד ונשמע גם אותם.

דוד אזולאי: חבר הכנסת איציק כהן, בבקשה.

יצחק כהן: תראה כמה שזה נראה מוזר: אנחנו מקיימים כאן דיון על ההתרסקות של השלטון המקומי ועכו ולוד כמשל, ואין לנו פה שר ופתאום המנכ"ל ממהר, עם כל הכבוד לפקידות הבכירה של משרד הפנים, שאני מאוד מעריך אותה.

יצחק כהן: אני מכיר אותה כבר הרבה שנים.

יצחק כהן: הדיון הזה כרגע, ההתייחסות של הממשלה הזאת וסדרי העדיפויות שלה.

יצחק כהן: איזה שר שיש לו 6 מיליארד שקל גירעון בתחום האחריות שלו, עוזב הכל ונוסע לנפוש באי יווני?

יצחק כהן: על מה הוא מתקוטט בוועדות?

יצחק כהן: אני מבטיח לך, אדוני היושב ראש , אם היתה בעיית סירוס חתולים בתל-אביב, היית רואה אותו מזדעק לוועדה הזאת.

יצחק כהן: אדוני היושב ראש, אם היה פה נושא - -

חיים כץ: כמה פעמים נסע חברי השר?

חיים כץ: פעם ראשונה.

יצחק כהן: שיישאר שם.

יצחק כהן: הדיון פה זו תמונת הראי של הממשלה הזאת וסדרי העדיפויות שלה.

יצחק כהן: אז אין פה מנכ"ל ואין פה שר.

יצחק כהן: רבותיי, אתם לא מעניינים את הממשלה הזאת.

יצחק כהן: אני שומע אותך מדבר ושומע את קריעות הלב שלך ומסתכל עליו - הוא לא בכיוון בכלל.

יצחק כהן: זו מדינה שמחלקת מתנות את "צים" ואת בתי הזיקוק בשווי שיכול לפתור את כל הבעיות של השלטון המקומי.

יצחק כהן: אם היו עושים ערך שווי אמיתי של "צים" ושל בתי הזיקוק, היו פותרים את כל הבעיות שלכם.

יצחק כהן: 20 אלף עובדים לא מקבלים משכורת מהשלטון המקומי, ומחלקים את הנכסים של המדינה הזאת.

יצחק כהן: מישהו עשה ערך שווי על "צים"?

יצחק כהן: מישהו שם לב לסיבוב הזה של ה-26% השערורייתי הזה, ש-20 שנה נתנו מתנה לחברה לישראל, שזה בדיוק 500 מיליון.

יצחק כהן: מעניין.

יצחק כהן: המכירה של "צים" היא בדיוק 500 מיליון שקל.

יצחק כהן: איזה חפיפה, איזה מקרה?

יצחק כהן: 20 אלף עובדים בשלטון המקומי לא מקבלים משכורות.

יצחק כהן: לא היו משברים בשלטון המקומי?

יצחק כהן: היו משברים והיו שרי פנים שהוציאו את השלטון המקומי לא פעם ולא פעמיים מהמצוקות.

יצחק כהן: האמת היא, שאין לי טענות למנכ"ל, הוא פקיד מוכשר וגם אדם ישר, כפי ששמעתי, שעושה את העבודה שלו.

יצחק כהן: הטענה היא לממשלה, עם סדרי העדיפויות המעוותים שלה.

יצחק כהן: אתמול, היה דיון בוועדת הכספים.

יצחק כהן: היה שם הסיפור של 2500 תושבים, שחיים על 30 אלף דונם הכי יקרים במדינה.

יצחק כהן: מולם, מול הפיאודלים, נמצאים 25 אלף ילידים בתוך עיר מוכת אבטלה ובצרות לא פחות גדולות משלכם, אור עקיבא.

יצחק כהן: באיחוד הרשויות לא מצאו את הכימיה לחבר את שכונת השיקום קיסריה עם אור עקיבא.

יצחק כהן: אתה מבין אדוני?

יצחק כהן: אתם מדברים דברים אמיתיים, אבל זה לא הכיוון.

יצחק כהן: הכיוון הוא אחר לגמרי.

דוד אזולאי: תודה לחבר הכנסת כהן.

דוד אזולאי: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איוב קרא: אדוני היושב ראש, חברים, אנחנו מדברים על הבעיה הכואבת של לוד ועכו כבר הרבה שנים.

איוב קרא: אדוני היושב ראש, היתה לנו זכות לשתף פעולה בזמנו גם בכך שיהיה טיפול נקודתי בערים הללו.

איוב קרא: אני לא יודע מה נעשה מכל ההחלטות שהיו - -

דוד אזולאי: ראש הממשלה אימץ את עכו ולוד, אבל שמעת את המנכ"ל, שזה לא בא לידי ביטוי.

דוד אזולאי: אתה יודע מה זה נקרא לאמץ את עכו?

דוד אזולאי: תכף תשמע.

דוד אזולאי: מדובר בפרוייקטים שאני לא יודע איך הם יוכלו לעמוד בזה.

דוד אזולאי: אגב, ראש הממשלה ביקר בעכו כמה פעמים.

דוד אזולאי: הוא בא באופן אישי, הפשיל שרוולים וישב עם כל הצוותים וכל המומחים וכל המקצוענים ועשה עבודה יוצאת מן הכלל.

דוד אזולאי: בשבוע הבא הוא גם יהיה בעכו.

דוד אזולאי: אני מניח, שהוא יבוא עם סל של איזה 50,60 מיליון שקל.

דוד אזולאי: אני מאוד מקווה.

דוד אזולאי: בא נראה.

דוד אזולאי: אני מאמין בראש הממשלה, שאם הוא הבטיח הוא גם יקיים.

דוד אזולאי: בואו תנו לו קרדיט.

איוב קרא: ידידי, אני לא באתי לחפש פה אשמים.

איוב קרא: אני רוצה לפתור בעיה.

איוב קרא: יש לנו פה מצב נתון.

איוב קרא: העובדים לא קיבלו משכורות וגם הספקים לא קיבלו, גם הם בני אדם.

איוב קרא: יש פה מצב שראש עיר אחד קיבל ירושה מוועדה קרואה, שהתרענו עליה שהיא לא טובה והתנגדנו לאותה ועדה קרואה, אם אתה זוכר.

איוב קרא: זה ראש עיר חדש, שלא חטא בשום דבר.

איוב קרא: הוא קיבל ירושה כזאת.

איוב קרא: אני לא חושב שיש פתרון קסום, כי כל הרשויות קורסות.

איוב קרא: המקרה של שני ראשי הערים הללו, אתה לא יכול להצביע שהם אשמים במשהו.

איוב קרא: כל אחד קיבל ירושה.

איוב קרא: אנחנו מדברים על עכו לוד.

איוב קרא: אני מציע, ללכת להכין הצעת חוק מהירה, שתקבל פטור מחובת הנחה.

איוב קרא: הוא קיבל ועדה קרואה, אז צריך למחוק לו את כל החובות, כי זה המדינה.

איוב קרא: ועדה קרואה זה המדינה.

איוב קרא: המדינה השאירה אותו עם חוב שהיא גרמה.

איוב קרא: אנחנו לא רצינו את הועדה הקרואה והלכנו בזמנו לבג"ץ נגד זה.

איוב קרא: אותו דבר, היתה אז הצבעה במליאת הכנסת על ההכרה בעכו ולוד כשתי ערים של תפעול נקודתי.

איוב קרא: מזה לא יצא שום דבר, כי זה הצהרתי.

איוב קרא: בסופו של דבר, לא קיבלו את המענקים שצריכים לקבל ...

דוד אזולאי: לגבי טיפול נקודתי במענקי פיתוח: קיבלו הרבה, אבל זה נותן לך את הלחם.

דוד אזולאי: זה לא פותר את הבעיה.

איוב קרא: מהגרושים האלה, ה"אקמולים", כך אני קורא להם, שמתכוונים לתת להם, מזה לא תבוא הישועה.

איוב קרא: אני חושב ומצהיר פה לפני כולם, שלמרות שאני איש קואליציה אני אתמוך בכל הצעת חוק, שתביא למצב של יישור השטח של כל החובות, כאשר אנחנו גם נותנים את המקל.

דוד אזולאי: חבר הכנסת קרא, אני מציע לך לא להצהיר הצהרות.

דוד אזולאי: קשה לעמוד בזה.

דוד אזולאי: היתה לכם הזדמנות פז, כולל שר הפנים, לקום ולהגיד במליאה... ואתה יודע, לשר הפנים יש כוח, 15 מנדטים, לשון מאזניים.

דוד אזולאי: בלעדיו, אי אפשר לעשות שום דבר.

דוד אזולאי: הוא היה צריך להגיד: אדוני, אנחנו לא תומכים בתקציב ללא מיליארד שקל לטובת הרשויות המקומיות.

דוד אזולאי: אז מה הוא עשה?

דוד אזולאי: על מה הוא נאבק, החבר שלך?

דוד אזולאי: על סמכויות.

דוד אזולאי: שהוא יוכל למנות ועדה קרואה.

דוד אזולאי: זאת הבעיה.

דוד אזולאי: אני מצפה מכם, חברי הכנסת של הקואליציה.

דוד אזולאי: ..

איוב קרא: אנחנו יושבים פה ומנסים למצוא פתרון.

איוב קרא: גם אם תביא היום מיליארד שקל לרשויות המקומיות, לדעתי, בעוד שנה הם ישבו פה באותה סיטואציה.

איוב קרא: אנחנו פה כמה שנים בכנסת וכל שנה זה אותו דבר.

איוב קרא: צריך ללכת לרפורמה בשלטון המקומי, שהמרכז לשלטון המקומי יבוא גם הוא.

איוב קרא: אני לא נכנס לזה, אני מחדד את הדברים שלי לגבי לוד ורמלה.

איוב קרא: לדעתי, בהקשר לשלטון המקומי צריכה להיות הצעה לפתרון, פעם אחת ולתמיד.

דוד אזולאי: כמו שהלכו על הסדר עם הקיבוצים והסדר עם הבנקים.

דוד אזולאי: זה הפתרון.

דוד אזולאי: כזה הסדר צריך להיות גם עם הרשויות המקומיות.

דוד אזולאי: אם לא יהיה סדר כזה, לא עשינו כלום.

איוב קרא: בדיוק.

איוב קרא: אבל אני לא נכנס לזה, כי על זה יש דיון אחר.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: זרקת כפפה ואני מרים אותה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת מח'ול, בבקשה.

עסאם מח'ול: אנחנו עוד נשמע התבטאויות של אנשי הקואליציה כאן, והלוואי ואני אתבדה, כי בסופו של דבר, לפני שבועיים קיבענו את המשבר הזה, בהצבעה על התקציב.

עסאם מח'ול: לא להתחכם.

עסאם מח'ול: תפקחו עיניים ותסתכלו לאנשים בעיניים, במיוחד מי שמתיימר להיות נציג עובדים, שיסתכל לעובדים בעיניים.

עסאם מח'ול: אתמול, בנאום של ראש הממשלה בהודעה המדינית שלו הוא אמר בין היתר, שהוא לוקח על עצמו ישירות את הטיפול ברשויות המקומיות הערביות.

עסאם מח'ול: שאלתי אם זה איום.

עסאם מח'ול: אחרי הניסיון של עכו ולוד וכולי.

עסאם מח'ול: אני לא קונה הרבה אמירות נינוחות וכולי.

עסאם מח'ול: יש מצב מאיים על כולם.

עסאם מח'ול: אני לא חושב, שהמצב של עכו ולוד מהותית שונה מהמשבר הכולל.

עסאם מח'ול: הוא חלק מהמשבר הכולל.

עסאם מח'ול: הם נכנסו לזה ראשונים, הם היו האוונגרד בזה.

עסאם מח'ול: אבל, זה המצב.

עסאם מח'ול: יש לנו ממשלה, שמנסה לקעקע את השלטון המקומי ביודעין.

עסאם מח'ול: אני אומר לכם, ננסה לראות קצת מעבר לאף.

עסאם מח'ול: דיבר חבר הכנסת על העניין של "צים" ואחרים.

עסאם מח'ול: יש כסף במדינה, השאלה לאן הולך הכסף.

עסאם מח'ול: גם כשמקצצים קצבאות ילדים, מעבירים את זה למקום אחר.

עסאם מח'ול: מעבירים את זה למקום מאוד מוגדר, מבחינת העשירונים.

עסאם מח'ול: העשירונים התחתונים משלמים לעשירונים העליונים.

עסאם מח'ול: זה הכיוון, זאת הפוליטיקה, זאת המדיניות הכלכלית-חברתית של הממשלה הזאת.

עסאם מח'ול: ועכשיו, לאן הם יובילו?

עסאם מח'ול: הם מובילים במו ידיהם לקריסת השלטון המקומי והשלב הבא, תרשמו לפניכם, יהיה חיפוש דרכים להפריד את השירותים שהרשויות המקומיות אמורות לתת בצורה ממלכתית, כחלק מהשלטון ...

דוד אזולאי: או מינוי פקידים שינהלו את הרשויות.

דוד אזולאי: זה הכיוון.

עסאם מח'ול: ואז, מה עם אותם פקידים?

עסאם מח'ול: יש לנו ניסיון של הוועדות הקרואות, אבל מישהו חייב לקחת אחריות על המחדל הזה.

עסאם מח'ול: מישהו צריך לקחת אחריות היום על המחדל, כאשר אומרים: תראו מה עשה ראש המועצה הזה ומה עשה ראש המועצה ההוא בחריגות ובמינויים.

עסאם מח'ול: איפה הייתם?

עסאם מח'ול: איפה השלטון המרכזי היה?

עסאם מח'ול: למה לא הגשתם אותם למשפט?

עסאם מח'ול: ידיכם לא נקיות.

עסאם מח'ול: לכן, אנחנו לא נוכל לסמוך על הממשלה.

עסאם מח'ול: אנחנו צריכים להישען גם על מה שנוכל לעשות בכנסת בחקיקה.

עסאם מח'ול: אני לא מאמין לכל מיני הבטחות שנזרקות באוויר, אבל אנחנו צריכים לקחת בחשבון גם את משקלם את העובדים והציבור ברחוב ובערים האלה, שיצאו ואנחנו אתם.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת הרצוג, בבקשה.

יצחק הרצוג: אדוני היושב ראש, אני מנסה לא למרוח את המשתתפים פה במלים.

יצחק הרצוג: הרי מה מקומם?

יצחק הרצוג: אתמול ישבנו וראינו: התקציב של משרד הפנים הוא פיקטיבי, הוא פשוט הונאה.

יצחק הרצוג: ידעו מראש שהאסון מגיע.

יצחק הרצוג: במקום להמתין ולבנות תקציב מאוזן, עכשיו הם מחפשים מאיפה להביא כסף שלא יהיה ולדעתנו, זאת אשליה, אם שר הפנים חושב שהוא יקבל מיליארד שקל.

יצחק הרצוג: זה פשוט נראה לי משימה שאין שום סיכוי שיקבל.

יצחק הרצוג: אני מציע כמה הצעות פרטיות, מכיוון שבסוף, הכוח שלנו הוא שיש לנו שתי חלופות: או להיות מקום להוצאת אגרסיות ותסכולים, או להיות מעשיים.

יצחק הרצוג: יש פה שתי ערים מאוד מיוחדות וחשובות.

יצחק הרצוג: עיר אחת, שהיא גם פנינה תיירותית ברמה בין-לאומית ועיר יפהפיה שעם קצת חזון, גם של הממשלה, אפשר לשים אותה על המפה בתחום הזה.

יצחק הרצוג: עיר שניה, ששוכנת במרכז הארץ, עיר מפתח ועיר שסמוכה לנתב"ג, שהוא גם מנוף של כסף לא קטן ואני יודע, שהרבה שנים יש טענה אצל פרנסי לוד בעניין הזה.

יצחק הרצוג: אני מציע, לזמן את מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

יצחק הרצוג: אני עד ל"פלברות" של ראש הממשלה, שמגיע לכל הישיבות האלה עם חברי מועצת העיר ואומר: כן, כן, ורושם בפנקס וכלום לא קרה מזה, וגם באלף נושאים אחרים.

יצחק הרצוג: אני במקרה מכיר נושא אחד ספציפי, מאוד כאוב, בעיר לוד וכלום לא קרה.

יצחק הרצוג: הנושא הוא הטיפול בנגע הסמים.

יצחק הרצוג: לכן, אני רוצה שיבוא לכאן אביגדור יצחקי ויציג מה נעשה אחרי כל ההחלטות שהתקבלו.

יצחק הרצוג: התקבלו המון החלטות לגבי עכו ולוד.

יצחק הרצוג: איפה החזון ועמדתו של ראש הממשלה לגבי ההצלה של הערים האלה?

יצחק הרצוג: אם הוא יסרב להודיע, יש לכפות עליו.

יצחק הרצוג: כלומר, לכפות עליו לבוא.

יצחק הרצוג: דבר שני, זה לבחון אפשרויות מעשיות יותר.

יצחק הרצוג: כלומר, מעבר לתכניות ההבראה, מה הם מאגרי הכסף שעכו ולוד יכולים לקבל.

יצחק הרצוג: אם זה רשות שדות תעופה מצד אחד ואם זה מנופים בתחום של מענקים מיוחדים לתיירות או מענקים בתחומים אחרים.

יצחק הרצוג: אם צריך לחוקק ולהביא יוזמת חקיקה בשם ועדת הפנים, בואו נעשה את זה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת ואסל טאהא, בבקשה.

ואסל טאהא: אני רוצה לקצר, אני יודע שהזמן קצר.

ואסל טאהא: ראשית, אני מצדד בהצעתו שצריך להזמין נציג של משרד ראש הממשלה, על מנת להיות אופרטיביים, מעשיים ולא רק לטחון מים.

ואסל טאהא: כל פעם נשב ונדבר בלי תוצאות.

ואסל טאהא: אני חושב, שיש כאן מצב שראש הממשלה אימץ שתי ערים, ולכן עליו לשלוח נציג ממשרד ראש הממשלה, שיביא תכנית מפורטת.

ואסל טאהא: נבקש ממנו להראות לנו מה הם מתכוונים לעשות.

ואסל טאהא: כמו כן, אני חושב שראוי אולי גם לחקור את הנושא של מצבן של שתי הערים, בגלל היותן מעורבות.

ואסל טאהא: יש שכונות של תושבים ערבים, אם זה בעכו ואם זה בלוד, והן סובלות מכל מיני חסרונות שגרמו ויגרמו, אם המצב יישאר כזה, למצב רע בשתי הערים.

ואסל טאהא: לכן, כשהייתי בועדת ראשי הרשויות הערביות, ביקשנו ותבענו מממשלת ישראל שתכניס את התושבים הערבים והשכונות הערביות בשתי הערים האלה לתכנית של ה-4 מיליארד שהבטיחו.

ואסל טאהא: אני חושב שגם את זה נעלה.

ואסל טאהא: ..

עסאם מח'ול: טוב שלא הכניסו, כי ה-4 מיליארד לא הגיעו.

ואסל טאהא: נכון.

ואסל טאהא: כולם הבטיחו...

דוד אזולאי: אל תזכיר לנו עוונות רשעים.

ואסל טאהא: לכן, אני מבקש מהיושב ראש לצעוד קדימה ולהיות אופרטיביים.

ואסל טאהא: להזמין את נציג משרד ראש הממשלה, על מנת לדון אתו על אימוץ שתי הערים האלה ועל תכניות אופרטיביות להציל את המצב.

ואסל טאהא: אי אפשר היום לדבר על הצלת השלטון המקומי, על הצלת לוד או עכו או כל עיר אחרת, ולהגיד שיש תכנית הבראה.

ואסל טאהא: זה ביצה ותרנגולת מקודם.

ואסל טאהא: קודם כל מצילים את הספינה התובעת ואחר כך, מתחילים ליישם תכניות הבראה.

ואסל טאהא: כראש רשות, אני יודע שבלתי אפשרי בתכנית הבראה להציל עיר או מועצה היום, בתנאים שישנם היום, מפני שעובדים שאתה מפטר בתכנית הבראה ילכו לבתי משפט ...

דוד אזולאי: חבר הכנסת טאהא, הבעיה יותר קשה ממה שאתה חושב.

דוד אזולאי: זה לא רק בתי משפט.

דוד אזולאי: במסגרת תכנית ההבראה נדרשים להעמיק את הגבייה בארנונה ומצב האבטלה הולך ומעמיק.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת חיים כץ, בבקשה.

חיים כץ: אני רוצה להתחיל מהדברים שאמר עסאם מח'ול: שאני אסתכל לעובדים בעיניים?

חיים כץ: בהצבעה על התקציב אני הייתי היחיד שהצביע נגד, ועסאם מח'ול, שהיה באופוזיציה הלך הביתה.

חיים כץ: כל האופוזיציה הלכה הביתה, גם ש"ס.

דוד אזולאי: חבר הכנסת חיים כץ, זה שאנשי הליכוד הצביעו הצבעות כפולות ועברו על החוק והמשטרה נכנסה לחקירה, אל תגיד שחברי האופוזיציה הלכו.

דוד אזולאי: חבר הכנסת חיים כץ, אני אתן לך להגיד כל מה שאתה רוצה, אבל שיש אי דיוקים, מחובתי להגיב עליהם.

חיים כץ: מה זה אי דיוקים?

חיים כץ: אתה הצבעת בעד?

חיים כץ: הצבעת נגד?

חיים כץ: לא היית שם.

קריאות: רבותי, לאנשים אין מה לאכול.

חיים כץ: מאחר ואני היחידי מהקואליציה פה, יש לי פה חברים מוועדת כספים, שרואים שאני הולך עם העובדים ומצביע נגד הקואליציה.

חיים כץ: יחידי.

חיים כץ: אני לא רואה פה הרבה אנשים שהיו בקואליציה והצביעו נגד והלכו על עקרון, כמו שהוא לא יצביע נגד הפלשתינאים.

חיים כץ: אני הולך הלאה.

חיים כץ: פה כולם משחקים פוליטיקה.

חיים כץ: העובדים לא מעניינים אף אחד.

חיים כץ: אם העובדים היו מעניינים אותו, הייתם אומרים להם, לשני ראשי הערים, לקחת את שאר ראשי הערים ולא לדבר עם משרד הפנים.

חיים כץ: לסגור את המדינה.

חיים כץ: לא ללכת לשבת בבית אלא לסגור את הצמתים וידברו אתם.

חיים כץ: לצערי, הם מבינים כוח.

חיים כץ: אבל הוא רוצה לדבר נגד פורז, וזה רוצה לדבר נגד חמותי.

חיים כץ: ..

עסאם מח'ול: זה מה שהצעתי.

עסאם מח'ול: אתה לא רצית.

יצחק כהן: אתה לא מדייק, חיים.

יצחק כהן: אתה חבר כנסת במפלגת שלטון מושחתת.

דוד אזולאי: חברי הכנסת, אל תאלצו אותי להוציא אתכם.

דוד אזולאי: חבר הכנסת חיים כץ, יושבים פה אנשים שמכבדים אותך.

דוד אזולאי: בא תתייחס לעניין.

דוד אזולאי: תן לי הצעה מעשית.

חיים כץ: אם אתה רוצה שאני אגיד מה שאתם באופוזיציה רוצים לשמוע, לא תקבל.

דוד אזולאי: בשביל זה יש לך מליאה.

חיים כץ: אני אומר לך, שנתת למנכ"ל משרד הפנים ללכת.

חיים כץ: הפתרון של מר רגב ומר לנקרי הוא לסגור את הערים, לא לפנות את הזבל מהרחוב, לסגור את הצמתים ואז, לא יצטרכו את הוועדה הזאת שאין לה שיניים.

חיים כץ: יבוא שר האוצר וידבר אתם כשווה אל שווים.

חיים כץ: היום הוא מרגיש שיש לו רוב דורסני והוא יכול לעשות זאת.

חיים כץ: לצערי, בשביל שהעובדים האלה יקבלו משכורת, לא צריך ללכת לעוד תכנית הבראה של פיטורין.

חיים כץ: תכנית הבראה זה שם יפה לפיטורים, לפגיעה בתושבים.

חיים כץ: לצערי, לא מבינים אחרת.

חיים כץ: אם לא מבינים אחרת, צריך לצאת לכביש.

חיים כץ: צריך להביא לפה את עדי אלדר, יושב ראש הרשויות המקומיות.

חיים כץ: ..

דובר: הוא האשם העיקרי במצב.

דוד אזולאי: רבותי, מספיק.

יצחק הרצוג: ההערה הזו היא חוצפה.

יצחק הרצוג: יש לך ממשלה...

דוד אזולאי: הוא הודיע שהוא הולך להשבית.

דוד אזולאי: ..

דוד אזולאי: אני מבקש שאת הויכוחים של חברי מועצת העיר תשאירו במועצה ולא כאן.

חיים כץ: סיכומו של דבר, זה לא משנה מי אשם.

חיים כץ: זה בכלל לא חשוב.

חיים כץ: היום, הגיע מצב שאמר חברי, איציק כהן, ש-20 אלף איש לא מקבלים משכורת.

חיים כץ: 20 אלף איש לא יכולים לפרנס את המשפחות שלהם.

חיים כץ: זאת הבעיה.

חיים כץ: זה לא שהוא יגיש לו תכנית הבראה והוא יבדוק ויגיד: רק רגע, אני לא מקבל אותה, אני רוצה פיטורים של עוד 100 או עוד 50.

חיים כץ: זה בדיחה.

חיים כץ: אז מצד אחד, הוא סנדל אותו בבית הדין לעבודה, מצד שני, יש לו את הוועד ובצדק.

חיים כץ: הוא אומר: רק רגע, פה צריך לעשות סדר במגרש, אבל צריך לנקות שולחן.

חיים כץ: אז יש ראש עיר חדש ויש ראשי עיר יותר ותיקים, וזה לא נגמר בלוד ובעכו.

חיים כץ: זה שראש הממשלה אמר, בסדר, אז הוא אמר.

חיים כץ: זה לא נגמר שם.

חיים כץ: צריך לפתור את הבעיה.

חיים כץ: אז לא התאים לי מה שעשה פורז.

חיים כץ: הוא היה יכול לגמור את זה, אם הוא לא היה מעלה את התקציב ולא היה דן בסמכויות שלו והיה אומר: אם אין מיליארד, אנחנו לא מצביעים לתקציב, הבעיה היתה נפתרת.

חיים כץ: אז לא היו מקצצים את מה שקיצצו, היו מקצצים הרבה פחות.

חיים כץ: זה גם לא משנה עכשיו.

חיים כץ: עכשיו חשוב איך פותרים את הבעיה.

חיים כץ: לצערי, הפתרון היחידי זה בהפעלת כוח.

חיים כץ: הפעלת כוח זה לצאת לצמתים הראשיים.

חיים כץ: סוגרים את כל מדינת ישראל.

חיים כץ: זה לא בתוך העיר.

חיים כץ: הייתי שם וראיתי איך זה עובד.

חיים כץ: לוד יסגור את העיר, טבריה יסגור את העיר, קריית מלאכי יסגור את העיר, אור עקיבא יסגור ואז, תאמין לי שלך יהיו חיים קלים.

דוד אזולאי: אני מבקש לשמוע את נציג השלטון המקומי, מר פיני קבלו, בבקשה.

דוד אזולאי: מר קבלו, הייתי רוצה להזכיר שזאת לא המליאה של ועדת הפנים, זאת ועדת המשנה של ועדת הפנים, שתפקידה לוד ועכו.

דוד אזולאי: לכן, אנא התייחסותך לשתי הערים הללו.

פיני קבלו: אנחנו מכירים את תכניות ההבראה שנעשו, אבל אחרי שנה שנתיים היו ראשי ערים שחזרו שוב לתכנית הבראה.

פיני קבלו: זאת אומרת, שהיא לא הצליחה כל כך, כי אין איזו שהיא נוסחה מדויקת שאומרת מה הם הצרכים של התושבים, מה הסל שצריכה לתת העירייה מול הכנסות וכך להפעיל.

פיני קבלו: לכן, חלק גדול מהעיריות נכנסות לגירעון מכל מיני חקיקות וחוקים או כל דבר אחר, שנוחתים על הרשויות המקומיות והם צריכים ליישם אותם, שזה בעלות של כסף.

יצחק הרצוג: אנחנו מברכים את פיני על תפקידו כנציג השלטון המקומי בכנסת.

פיני קבלו: בסופו של דבר, אותן חקיקות, הן שמכניסות את הרשויות לאותם גירעונות.

פיני קבלו: לכן, צריך פחות לדבר על תכניות הבראה.

פיני קבלו: אני מכיר את המצב שבו ראש הרשות דיבר בהרבה מאוד כאב ודמעות, שקשה להיכנס היום להידברות בנושאים של תכנית הבראה מול ההסתדרות, מול העובדים, כאשר אנשים רעבים ללחם ולא מקבלים משכורות.

פיני קבלו: לכן, אסור לנו להיכנס כרגע לתכניות הבראה עד שלא פותרים את בעיות השכר.

פיני קבלו: לאחר מכן, צריך לשבת על תכנית מובנית, מה הסל שעירייה צריכה לתת לשירותים שלה ואיך התקציבים מועברים.

פיני קבלו: תכנית הבראה באה לתקופה מאוד קצרה, שנותנת 2,3 משכורות ושוב נכנסים לקיצוצים וגירעונות.

פיני קבלו: השלטון המקומי קיים הפגנה גדולה ויש לו כוונה להשבית את כל הרשויות המקומיות.

פיני קבלו: לכן, הקמנו מטה משותף עם ההסתדרות.

פיני קבלו: ההסתדרות תורה ב-2 או ה-3 לחודש להשבית את כל הרשויות בלי יוצא מן הכלל - -

חיים כץ: אבל שלא ישבו בבית.

חיים כץ: שיצאו לכבישים.

חיים כץ: אם ישבו בבית, זה לא יפריע לאף אחד.

דוד אזולאי: חיים, תסמוך עליהם שהם יודעים לעשות את העבודה.

דוד אזולאי: אני לא מוכן להיות במקום ההסתדרות.

פיני קבלו: יש תכנית מובנית שמחר תאושר בשלטון המקומי ובצוות מטה המאבק יחד עם ההסתדרות.

פיני קבלו: לכן, ככל שהממשלה תרוץ עם התכניות, ברגע שיהיה לחץ ותהיה שביתה היא תפעל הרבה יותר מהר, תיתן הרבה יותר כסף.

פיני קבלו: לכן, צריך להקדים את כל העניין הזה, ששוב הציבור יתחיל לסבול ואותם מחזות של צמתים סגורים ופחי אשפה שנערמים ברחובות.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: מר יעקב אגמון, בבקשה.

יעקב אגמון: להשלים את הדברים של מר קבלו: אני רוצה לתת עדות, שהדברים של פיני מאוד נכונים.

יעקב אגמון: מתוך עדות, בשנה וחצי האחרונות, כאאוט סיידר, ביליתי שם הרבה מאוד ימים ולילות, גם עם ראש העיר מקסים לוי זכרונו לברכה.

יעקב אגמון: אבל ברגע שבני קיבל את העיר וראה את המצב, אנחנו למעשה חתרנו במדרון החלקלק הזה ללא לאות ומאוד יכול להיות, שאילו היינו מגשימים את התכנית הזאת, היינו מצליחים.

יעקב אגמון: אלא מה שקרה בינתיים, שבתקופה הזו ובשנה האחרונה בלבד, הממשלה גרמה לכך: 1.83 מיליארד שקל בתקציבי האיזון.

יעקב אגמון: בתקציבי החינוך בעוד 500 מילון שקל, כאשר ב-1 לחודש אנחנו צריכים להיפתר מ-13% מעובדי הניקיון והמזכירות, כדי שנשאר בתוך המאזנים האלה.

יעקב אגמון: זה המאבק של ה-30 בנובמבר, שניתן לו פסק זמן.

יעקב אגמון: צר לי לבשר לחברי הכנסת הנכבדים, שאתמול משרד החינוך היה צריך למצוא פתרון על הצעה קונקרטית שלנו, קיבלנו ממנו תשובה שלילית.

יעקב אגמון: הצענו לעבור ל-5 ימי לימודים בשבוע.

יעקב אגמון: זה חוסך למדינה לפחות 220 מיליון שקל, זה חוסך לרשויות המקומיות 200 מיליון שקל לשנה בבסיס.

יעקב אגמון: מעבר לפעולות המחאה שדיבר עליהן פיני ואתם הצעתם, אנחנו יודעים לעשות את זה, אבל לא רוצים לעשות את זה.

יעקב אגמון: אנחנו באים עם תכניות מעשיות.

יעקב אגמון: אספר לכם את הסיפור של מועצה קטנה שנקראת נווה מונוסון, שהתאחדה עם יהוד.

יעקב אגמון: שלוש פעמים במשך השנה חתמנו עם ההסתדרות על תכנית הבראה.

יעקב אגמון: כל פעם שקיצצו, פיטרנו עוד עובד או שניים.

4403: לא התכוונתי לתקוף אבל עכשיו אני אתקוף: אולי תשמעו את האמת ותצילו את העיר הזאת?

4403: תכף אני אספר את האמת.

יעקב אגמון: וכך, ברשויות מקומיות התקדמנו והחזירו אותנו אחורה, תוך כדי ההתקדמות שלנו.

יעקב אגמון: בעיריית עכו, ישבתי רק בשבועות האחרונים עם ראש העיר החדש.

יעקב אגמון: ראיתי הרבה מאוד כוונות טובות.

יעקב אגמון: ראש העיר לא יודע שיכול להיות שמה שהוא יגיש היום יענה לו על הצרכים, משום שבינתיים, המטלות והדרישות והקיצוצים מחזירים אותנו לאחור.

יעקב אגמון: על השולחן שלי יש למעלה מ-40 תכניות הבראה.

יעקב אגמון: אני לא זוכר כתקופה הזאת.

יעקב אגמון: אני מדבר עם העובדים.

יעקב אגמון: אנחנו מקדישים לזה ימים ולילות, אבל לא יתכן שמצד אחד נעשה את חובתנו, ומצד שני, ישמטו את השטיח מתחת לרגלנו, ואז אנא אנו באים?

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת יאיר פרץ, בבקשה.

יאיר פרץ: אדוני היושב שראש, אנחנו זורים מלח על הפצעים.

יאיר פרץ: הכל בשידור חוזר.

יאיר פרץ: אנחנו יושבים פה, מקטרים, כל אחד מוציא את כל הכעסים והתסכולים וכל אחד הולך לביתו.

יאיר פרץ: הפועלים והעובדים צריכים להתמודד עם הקיום היומיומי וכל אחד חוזר לעבודתו ולתפקידו ועיסוקיו היום יומיים.

יאיר פרץ: פתרון אין.

יאיר פרץ: אני אומר: עד מתי?

יאיר פרץ: זו הפעם הראשונה, מאז שאני פה, בכנסת הנוכחית, זו הממשלה הראשונה שהתחשלה בפני כל דבר.

יאיר פרץ: היא יצרה לה מנגנונים כאלה, ששום דבר לא מזיז לה.

יאיר פרץ: לא השביתות ולא הזעזועים ולא שאנשים קשישים מתים ולא שגמלאים לא מגיעים לבתי אבות.

יאיר פרץ: עובדים בקריית מלאכי לא קיבלו משכורת יותר מ-10 חודשים.

יאיר פרץ: המועצות הדתיות לא קיבלו את שכרן שנתיים וחצי ולא יכולות לשבות, כי קברנים לא יכולים להשאיר את המתים בחוץ ואנשים לא יכולים שלא למות... והכל, על מי מנוחות.

יאיר פרץ: שמענו אתמול את ראש הממשלה אומר: הכל אחרינו.

יאיר פרץ: אבל רבותי, לבי אתכם.

יאיר פרץ: זו לא פעם ראשונה שאני משתתף בדיונים מהסוג הזה.

יאיר פרץ: אני אומר דבר אחד: אם לא נעשה מעשה שיזעזע את אמות הסיפים ולא תיסגר עיר, לא רק העובדים של העירייה אלא מוסדות החינוך, המרפאות, עובדי הזבל, הכל, שבתון בכל המובנים, כולל מערכות חינוך, אני בטוח ומשוכנע שרק אז אולי יזיז למישהו משהו.

יאיר פרץ: תכניות הבראה זה פתרון מקסים שאני שומע הרבה שנים.

יאיר פרץ: כל פעם אומרים לרשות: תכינו תכנית הבראה, נדון ואז מגלגלים את זה מפה לשם, נותנים "אקמול" וכל אחד הולך לביתו.

יאיר פרץ: אם לא יעשה דבר, ואולי יתקנו אותי עובדי משרד הפנים, אני לא ידוע אם פעם מישהו הקים צוות מקצועי במשרד הפנים ולקח את לוד וניתח אותה בצורה רצינית ואמר שהצרכים של לוד היום - -

4403: אתה תגיד לי פודל?

4403: בזכותי היית ראש עיר.

4403: אני העברתי אותך פה, מי הכיר אותך פה?

4403: עשיתי טעות נוראית.

4403: אני מצטער על היום הזה.

דוד אזולאי: מר מרציאנו, עוד הפרעה אחת ואתה בחוץ.

יאיר פרץ: אני אומר שצריך לקחת עיר כמו קריית מלאכי, לוד ולעשות ניתוח מקיף עם צרכים, עם הדברים האמיתיים ולתת לראש העיר או לראש הרשות באותו מקום, את הפתרון.

יאיר פרץ: תכנית הבראה היא כשמפטרים כמה עובדים, נותנים משכורת לחודש ובחודש הבא חוזרים שוב לאותו מצב.

יאיר פרץ: לכן, אנחנו אתכם, אנחנו מוכנים להתגייס לכל פעולה ופעולה ולעשות כל מה שניתן - -

דוד עזריה: מחר ב-8:00 בבוקר.

דוד עזריה: כמה מתאבדים צריך כדי שהמדינה תעשה משהו?

דוד עזריה: בא נעשה מחר בבוקר.

דוד עזריה: נורא נחמד לי לשמוע אותך ואני שומע את כולם, אבל מחר ב-8:00 בבוקר מה עושים?

דוד עזריה: בא למשרדי הוועד.

דוד עזריה: יעקב אגמון בא, בואו כולם.

דוד אזולאי: תודה לחבר הכנסת פרץ.

דוד אזולאי: השאלה שאתה מעלה היא שאלה קשה.

דוד אזולאי: שאלה נכונה.

דוד אזולאי: אני רוצה שתדע, שאנחנו כאן, כחברי כנסת, כחברי וועדה, מעלים את הנושא הזה על סדר היום, מציפים את הבעיות ושלא יהיו לך ציפיות, אני לא רוצה שתחיה באשליות:

דוד אזולאי: אנחנו לא נותנים כאן כסף ולא מחלקים כסף.

דוד אזולאי: בסך הכל, אנחנו מנסים לאלץ את נציגי הממשלה הזאת שיבואו לכאן ויתנו פתרונות לאותן מצוקות.

דוד אזולאי: אני אומר זאת מתוך כאב: עוד לא היתה תקופה כל כך קשה לשלטון המקומי, לראשי רשויות, שלא יכולים להתקבל ללשכתו של שר הפנים.

דוד אזולאי: עוד לא היה כדבר הזה, שאין שר בממשלת ישראל שייצג את השלטון המקומי.

דוד אזולאי: וזה התפקיד שלנו, שיהיה מי שייצג את אותו מרכז שלטון מקומי, את אותם ראשי רשויות.

דוד אזולאי: מה לעשות, שהשלטון המקומי נמצא היום במצב מאוד קשה, אבל אני טוען וזו מטרת הדיון, שעכו ולוד הן לא השלטון המקומי.

דוד אזולאי: הן צריכות לקבל טיפול מיוחד.

דוד אזולאי: להגיד לך את האמת, גם אני מאוכזב כמוך מדבריו של המנכ"ל היום.

דוד אזולאי: אם למנכ"ל אין בשורה, ובשבילי בשורה זה להגיד: נכון, המצב הוא קשה, אבל לעכו ולוד יש תקציב מיוחד.

דוד אזולאי: את זה אין.

דוד אזולאי: אם את זה אין, בעצם הכל דיבורים ואין שום דבר בתכלס.

דוד אזולאי: לכן, אני בהחלט חושב שנצטרך לזמן גם את מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

דוד אזולאי: אני לא מתכוון לפתור את מנכ"ל משרד הפנים בדיון של חצי שעה, להגיד את דבריו וללכת.

דוד אזולאי: שני המנכ"לים יזומנו לכאן, יגידו את דבריהם.

דוד אזולאי: בינתיים, יש חובה על הרשות המקומית.

דוד אזולאי: בעניין הזה צריך לזכור, שתפקידה של הרשות המקומית הוא לבצע את מה שנאמר לה, להגיש את תכניות ההבראה ותכנית הבראה היא קשה, היא פוגעת, היא לא קלה.

דוד אזולאי: מישהו נפגע מתכנית ההבראה, אבל זה חלק מהתנאי של ההבראה של הרשות המקומית.

דוד אזולאי: לכן, ברגע שראשי הרשויות יגישו תכניות הבראה ויתקיים דיון במשרד, באותה הזדמנות אני גם רוצה שאותו משרד שדורש תכניות הבראה, שיתן לראשי הרשויות נוסחת קסם איך פותרים את הבעיה שמצד אחד אתה נאלץ לפטר עובדים, לקצץ בשירותים, ומצד שני, בית הדין לעבודה וההסתדרות עומדים ולוחצים ואומרים לך: תחזיר את העובדים האלה לעבודה.

דוד אזולאי: זאת הבעיה.

דוד אזולאי: לכן נתקעים בתכניות הבראה.

דוד אזולאי: תכנית ההבראה, יש לה שלבים.

דוד אזולאי: אחרת, לא מתקדמים בשום דבר.

דוברת: אתה חושב שבית דין היה מחזיר את העובדים לעבודה?

דוד אזולאי: לכן, אני רוצה לסכם את הדיון: יושבים כאן נציגים של משרד הפנים, אנשי מקצוע.

דוד אזולאי: אני אפילו לא רוצה להטריח אותם להציג את התכניות שלהם ,

דוד אזולאי: מפני שבאמת אין טעם - -

דוברת: חשבתי שאני באה לקחת כסף.

דוברת: ..

דוד אזולאי: לסיכום הדיון הזה אני מציע שני דברים: הדיון הזה ימשך יחד עם מנכ"ל משרד הפנים ויחד עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

דוד אזולאי: שניהם יבואו לכאן.

דוד אזולאי: יחד עם זאת, אנחנו, חברי הכנסת, אם נראה שהדברים האלה לא הולכים בצורה הזאת, לא תהיה ברירה ואצטרך את אותם חברי כנסת שדברו כאן מהקואליציה, להעמיד למבחן באמצעותם חקיקה, שאנחנו, חברי האופוזיציה, נביא אותה לדיון והצבעה במליאה.

דוד אזולאי: ..

דובר: מתי?

דוד אזולאי: אני רוצה שתדע שהצעות חוק יכולות לעלות בשבוע הבא.

דוברים: אתם הרופאים ואנחנו החולים בינתיים.

דוברים: מה נשמיע לילדים בבית?

דוברים: שאין כסף?

דוד אזולאי: נכין אותם תוך שבוע שבועיים.

דוד אזולאי: אם זה יעבור במליאה או לא, על זה אין לי שליטה.

דוד אזולאי: אני רוצה שתזכור דבר אחד: אני לא נגדך, אני אתך.

דוד אזולאי: אנחנו אתכם.

דובר: כל כך נעים לשבת בכנסת.

דובר: ..

דובר: בואו, תלחמו אתנו.

דובר: בואו מחר בבוקר ותלחמו אתנו.

דובר: אדוני היושב ראש, אנחנו נלחמים על הלחם שלנו כבר תקופה יותר מדי ארוכה, שעברה את הקו האדום.

דובר: אנחנו נלחמים.

דובר: אנחנו היום מתמודדים עם מצב שעובדים עוזרים לעובדים אחרים, שמא תהיה חלילה התאבדות.

דובר: אז כמה מתים מדינת ישראל צריכה?

דובר: אין תשובה מחר ואין זמן לוועדה מחרתיים ואין זמן לשום דבר.

דובר: צריך לעשות מעשה עכשיו, היום.

דובר: אנחנו רוצים מחר בבוקר לקבל משכורת.

דובר: אחר כך, נעשה כל הבראה שתרצו, אבל מחר בבוקר, משכורת.

דוברת: הגשנו תכנית הבראה, איפה הכסף לעובדים?

דוברת: איפה הכסף?

דוברת: 120 עובדים אנחנו מפטרים, איפה הכסף?

דוד אזולאי: גברתי, אני אאפשר לך לדבר, אני מבין את הכאב שלך.

דוד אזולאי: יורם מרציאנו, בבקשה.

4403: תודה.

4403: אני לא הולך להפוך את העניין לאישי.

4403: הנושא יותר מדי רציני כדי להפוך אותו לאישי.

4403: הנושא קולקטיבי, משום שכל הציבור בלוד מצפה בכיליון עיניים לשמוע אותנו.

4403: אני רוצה לבוא עם בשורות.

4403: אולי בפעם הבאה שאתם מכנסים את הוועדות, לא בכדי לפגוע בך חלילה, תקבעו הכל ביום אחד ולא שנבוא לפה כל יום, כי עוד מעט גם ייגמר לנו הדלק ולא נוכל להגיע לירושלים, משום שאנחנו לא חוזרים עם כלום מכאן.

4403: לצערי הרב, אני רוצה לספר משהו שקרה בדרך, כשהגעתי לכאן:

4403: משכורות זה דבר מאוד חשוב וזה שאנשים נזרקים מהבתים הוא חשוב וזה שלאנשים אין מה לאכול, זה חשוב.

4403: אבל בעיר לוד, 45% ממנה הם אנשים שנזקקו לפחות פעם אחת לשירותי הרווחה.

4403: יושבות פה עובדות סוציאליות שבאו כדי להזדהות עם הכאב של כולנו.

4403: אני אומר לך שאני שומע, שקהילת ניו-יורק, שתורמת הרבה כסף ללוד, עומדת לעזוב את העיר לוד.

4403: קרן רש"י, עומדת לעזוב את העיר לוד.

4403: אנחנו מתמוטטים, העיר בהתמוטטות, במצב קריסה.

4403: מגיע לכאן מנכ"ל משרד הפנים, עם כל הכבוד, ואני רואה אותו בפעם הראשונה.

4403: הוא כיבד את היושב ראש והגיע לכאן לרבע שעה ותאמין לי, שביציאה הוא כבר שכח שהוא היה כאן.

דוד אזולאי: אני מבטיח לך, שבפעם הבאה הוא יהיה פה והוא לא ישכח ...

4403: אדני היושב ראש, ניהלת נושאים על לוד לא אחת, בהיותך יושב ראש ועדת הפנים של הכנסת.

4403: אני אומר בקול רם, שאני מתגעגע לתקופה של ש"ס במשרד הפנים.

4403: אני מתגעגע אליכם, משום שאנשים הקשיבו לנושא מבחינה חברתית.

4403: היה עם מי לדבר.

4403: היום, לצערי הרב, אין עם מי לדבר.

4403: נכון, אמרתי שאני לא רוצה להיכנס לנושאים האישיים.

4403: אבל אנחנו, מספר חברים במועצת העיר, נעלה הערב מספר בעיות לגבי אופן התפקוד בניהול העיר.

4403: אמר פה ראש העיר שאני הייתי פודל שלו.

4403: יכול להיות.

4403: לכן גם לא תמכתי בך ותמכתי במועמד אחר, כי חשבתי שאתה לא ראוי.

4403: הציבור נתן בו אמון.

4403: ..

דוד אזולאי: יורם, תרשה לי...

דוד אזולאי: אפשרתי לך לדבר, אני מבקש ממך לא אישית.

4403: ראש הממשלה הופיע ערב הבחירות בלוד יחד עם כל שרי הליכוד.

4403: רבותי, איפה כל הליכוד?

4403: מתוך נימוס זה בא, הלך.

4403: כולם הגיעו על במות.

4403: כל ערב עמדו וקראו: הממשלה מאחוריך.

4403: ואם הם לא היו מאחורינו?

4403: היינו טובעים בים.

4403: אני בא ואומר: בושה למדינת ישראל שכך אנחנו נראים בשנת 2004.

4403: בושה בושה ובושה.

דוד אזולאי: אוולין, בבקשה.

אוולין: אני יושבת ראש ועד העובדים בעיריית לוד.

אוולין: אתם מדברים על תכניות הבראה, שאנחנו הולכים לבית משפט ובית המשפט עוצר את זה ואנחנו חוזרים לבית המשפט.

אוולין: האם בבית המשפט יושבים שופטים שעוצרים תכניות הבראה?

אוולין: לא, לא יושבים שם שופטים כאלה.

אוולין: ראש העיר מגיש לי תכנית הבראה, כאשר עובדים שלא עובדים לא נמצאים ברשימות, כשעובדים הם נקלטים חדשים.

אוולין: אז השופטת יודעת לעצור את זה ולהגיד: סליחה, תעשו תכנית הבראה אמיתית.

אוולין: אבל לפני שבועיים, ישבנו עם ראש העיר וסוף סוף עשינו תכנית הבראה שלא לרוחי.

אוולין: משרד הפנים אמר שצריך תכנית הבראה, אמרתי: בואו נעשה תכנית הבראה, למרות שהיא לא לרוחי.

אוולין: למרות שיש עובדים שלא עובדים ונשארים בעירייה.

אוולין: הם תומכים בבני רגב ולכן הם נשארים בעירייה.

אוולין: בגלל זה אין לנו משכורות ובואו נוותר על זה, שיישארו העובדים שלו בעירייה ויחנקו בעירייה.

אוולין: עשיתי תכנית הבראה עם ראש העיר.

אוולין: איפה הכסף?

אוולין: איפה הכסף?

אוולין: עשיתי תכנית הבראה שלא רציתי אותה, איפה הכסף?

אוולין: אתה בכלל לא מקשיב לי.

אוולין: אם זאת הכנסת, לא פלא איך העיר נראית.

אוולין: אתם מתווכחים ביניכם כמו בשוק.

דוד אזולאי: גברתי, אם את רוצה להטיף לנו מוסר, אתן לך הזדמנות אחרת.

רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון: הוועדה פונה לשר הפנים, לפעול לאלתר למתן משכורות לעיריית לוד ועיריית עכו, ללא כל קשר לתכניות ההבראה.

רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון: הוועדה תמשיך לעקוב אחרי הדיונים של תכניות ההבראה לשתי הערים הללו.

רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון: הוועדה תפנה לראש הממשלה ותבקש לדעת מה הם המענקים או התקציבים המיוחדים לעיר עכו ולוד, במסגרת האימוץ של שתי הערים הללו על ידי ראש הממשלה.

רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון: דבר אחרון, הוועדה תקיים דיון משותף עם משרד ראש הממשלה, המנכ"ל שלו ועם מנכ"ל משרד הפנים.

רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון: אנחנו מחזקים את ידי העובדים...

דובר: אז לא יהיו משכורות בינתיים?

דוד אזולאי: לא שמעת את מה שאמרתי בסעיף הראשון?

דוד אזולאי: שתהיה פניה של הוועדה לשר הפנים לשלם משכורות ללא כל קשר לתכנית ההבראה.

דוד אזולאי: אנחנו נמשיך ונעקוב ואני רוצה להגיד לתושבי לוד במיוחד, תמיד תמכנו בכם ואנחנו ממשיכים לחזק את ידיכם במאבק.

דוד אזולאי: האמן לי, שתצטרך חברי כנסת תקבל אותם.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: הישיבה נעולה.