ועדת המשנה לנושא מפגעי איכות סביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 16, 2004-01-13 13:30

לאה נס: המפעלים של התעשייה הצבאית תרמו ותורמים רבות לחוסנה של מדינת ישראל, אבל יחד עם זאת עם השנים הם אחד המזהמים הגדולים של מקורות המים, של מי התהום וגם של הקרקע בכל מקום.

לאה נס: כמעט בכל מקום שמצא מפעל של תע"ש ישנם נתונים ועדויות על זיהומים במקורות המים וגם בקרקע.

לאה נס: על הענין של תע"ש מגן בנחלת יצחק זה כולם יודעים, שם הזיהום גדול, יש כבר כתם גדול שמתפשט במי התהום שמדברים אפילו כבר על עשרה ק"מ רבוע של כתם.

לאה נס: למרות שישנם ועדויות ואיתרו גם זיהומים במקומות של מפעלי תע"ש, בכל אופן תע"ש לא משתפת פעולה, אין שיתוף פעולה מלא בין תע"ש לנציבות המים ולמשרד לאיכות הסביבה בכל הנוגע לעריכה של בדיקות וגם לאחר הפניה של היועץ המשפטי לממשלה כבר לפני ארבע שנים, מפעלי תע"ש נעתרים לבקשות ולא משתפים פעולה.

גודי פרישטיק: אני הקדמתי את ההקדמה מבחינת חובת הגילוי הנאות, הדברים שתשתמעו הם לא אובייקטיביים מהצד שלנו ולמרות זאת ניסינו לתת מסד של נתונים שיהיה קשה להתווכח איתם.

גודי פרישטיק: במצגת עשינו איזה סינכרון, באולם נמצאים כמה וכמה גורמים שהם נוגעים בחלק כזה או אחר של הקרחון, אנחנו בסקירה שהכנו ננסה לגעת לפחות בראשי פרקים בנקודות שמעניינות את כולם.

גודי פרישטיק: עד שנת 1990 תע"ש היתה יחידת סמך של משרד הבטחון ולכן ההתייחסות המשפטית לפחות לפי תע"ש של היום צריכה להיות שהפנים של המזהמים זה מדינת ישראל ולא תע"ש חברה בע"מ שהוקמה לאחר מכן.

גודי פרישטיק: אני לא אכניס אתכם למבוך המשפטי שטמון בענין הזה, אבל ישנה טענה, אנחנו לפחות חושבים שהזכויות והחובות של תע"ש הישנה הומחו לחברה החדשה מכוח הסכמים, אבל לא פה הפורום שיכריע בענין, רק נזכור את זה באיזה שהוא מקום.

גודי פרישטיק: בשנת 2001 הוגשו המלצות של הועדה לבחינת מצבה ועתידה של תע"ש, מה שנקרא דו"ח ועיש, מדו"ח ועיש עלה שתע"ש הפסידה בעשור האחרון, בשנות ה90-, 1.3 מיליארד שקל, חלק מהדו"ח היה המלצה חד משמעית להפריט את החברה וכבר בדו"ח ועיש הופנם שבין הצעדים שנדרשים טרם ההפרטה צריך לבצע עבודה משלימה בנושא הקרקעות ותביעות בנושאי זיהומי סביבה.

גודי פרישטיק: בשנת 2003 הנהלת תע"ש מקבלת החלטה אסטרטגית לזרז את המעבר מרמת השרון לרמת בקע ומופעלת ועדה מחוזית משותפת לתכנון ובניה תע"ש, ועדה מחוזית שיש שם נציגים של העיריות השונות שמעורבות בענין, הוד השרון רמת השרון הרצליה והמנדט שניתן לה הוא לפינוי מפעל תע"ש שמהווה מטרד סביבתי ובטיחותי וניקוי שטח ובמקומו הקמת מרכז מטרופוליני שיהווה מרכז ליבה חדש לשלושת הרשויות שגובלות בשטח התע"ש.

גודי פרישטיק: הנקודה הזאת היא חשובה מאוד, אנחנו לפני תהליך מואץ של הפשרת הקרקע הזאת ולכן הדיון במועד הזה הוא חשוב מאוד, לפני שמתקבלות החלטות, לפני שהועדה המחוזית מגבשת את המלצותיה שיהיו באופן, אני לא אגיד בלתי הפיך, אבל באופן שיקדם אותנו.

גודי פרישטיק: אנחנו מדברים על 6,040 דונם במרכז גוש דן, חלקת קרקע שראוי להתכבד בה לכל הדעות.

גודי פרישטיק: אני רוצה לעשות מיקוד שאני חושב שעד היום לא עשו ולישיבה הזאת יש תפקיד חשוב בענין.

גודי פרישטיק: עד עכשיו היו מאבקים נקודתיים, ברמת השרון עשינו את המאבק שלנו עם צעדים משפטיים, עם צעדים אחרים.

גודי פרישטיק: היה מאבק של תושבי גבעתיים ת"א בתע"ש מגן, היה מאבק של תושבי בית הכרם בירושלים אבל אף אחד לא עשה את התמונה השלמה.

גודי פרישטיק: בארבעת האתרים המרכזיים של תע"ש, תע"ש בית הכרם בירושלים תע"ש מגן בגבעתיים תע"ש נוף ים ותע"ש רמת השרון, בכולם נמצאו זיהומי קרקע וזיהומי מים אחרי תקופת פעילות ארוכה של תע"ש.

גודי פרישטיק: עוד לא נאמרה אותה אמירה ציבורית שהיא כל כך חשובה שברוב המקומות שתע"ש עבדה בהם נשאר נזק אקולוגי כבד למדינת ישראל ולכן הדיון מבחינתי הוא חשוב להעלות את זה מעבר לענין הנקודתי, לאמירה הכללית, מה קורה פה, איך זה קורה שמפעל כל כך חשוב אמנם עושה נזק כל כך גדול בכל כך הרבה מקומות.

גודי פרישטיק: זיהום מי הבארות של רמת השרון הוא זיהום מגוון, מדובר גם על זיהום של ניטרטים, כרומטים, הזכרנו את החומר טריכלואתילן שיש לו סכנות לבריאות, אתילן ברומיד ואפילו על עופרת.

גודי פרישטיק: רמת השרון לא מקבלת את המים שלה ממקורות וברמת השרון התחילו לטפל כבר בבארות ב' ג' ד' ו-ז'.

גודי פרישטיק: היועץ המשפטי לממשלה אמר, הממצאים שנאספו עד כה מעידים על זיהום חמור של מי התהום.

גודי פרישטיק: עפ"י המידע שבידי הרשויות המוסמכות לכאורה האחריות לזיהום הנדון יצירתו והמשכו לפחות בחלקה הגדול, אם לא למעלה מזה, מוטלת על התע"ש, והוא הורה על ביצוע סקר, סקר קרקע וסקר מים.

גודי פרישטיק: השלבים של הסקר, כך נקבע בהודעת היועץ, זה ריכוז המידע הקיים לגבי פוטנציאל הזיהום במתחם התע"ש, חקירת מימדי הזיהום גם מחת לשטח התע"ש וגם באיזור רמת השרון והרצליה, הוא ביקש שיבוצעו הערכות לסיכוני זיהום מי התהום והדגש שלנו הוא המליץ גם על שיוגשו המלצות על צעדי ביניים לטיהור הזיהום בבארות רמת השרון, נקודה שהיא חשובה מאוד מבחינת תושבי רמת השרון.

גודי פרישטיק: ב2003- התברר שמפעלי התע"ש לא פותחים את דלתותיהם בפני מבצעי הסקר.

גודי פרישטיק: לאחרונה היועץ המשפטי לממשלה נדרש לענין, נזף במכתב בתע"ש, אם יש פה מישהו מרשות החברות הממשלתיות הוא יוכל להאיר את עינינו בצעדים שננקטו נגד תע"ש, ובשבוע שבועיים האחרונים קיבלנו הודעה שתע"ש מוכנה לשתף פעולה בביצוע הסקר ולהתיר למבצעי הסקר מטעם נציבות המים לקדוח בשטחה ולהעביר חומרים שנוגעים לענין.

גודי פרישטיק: ההתנהלות של תע"ש פה דורשת הסברים, ושוב אני אומר את זה באותו סייג שאני צד לענין, אבל למרות זאת מבחינת הביקורת הציבורית לא יתכן שמפעל כמו תע"ש שנטען נגדו על גרימת זיהום בהיקף כל כך נרחב ירשה לעצמו שלא לשתף פעולה עם סקר שמטרתו לברר עד כמה הנזק הסביבתי גדול.

גודי פרישטיק: אני אציע כמה נקודות לדיון.

גודי פרישטיק: אני מציע שנשמע על קצב התקדמות הסקר, כמה מילים על המתודה של הכנת הסקר כי זה לב הענין.

גודי פרישטיק: ישנה פעילות משפטית, איכות סביבה, ירוקים, כולם מחכים לתוצאות של הסקר ומה הסקר יענה זה כרגע מה שחשוב.

גודי פרישטיק: שיתוף פעולה מצד תע"ש זה נושא שצריך לקבל עליו תשובות, הנושא של בחינת אתרים נוספים של תע"ש הוא נושא חשוב, המלצות הביניים הזכרנו, ומה שחשוב ומרחף מעל הכל, תע"ש תפונה כנראה בשנים הקרובות לנגב במסגרת צעדי הפרטה או לא במסגרת צעדי הפרטה, איך אנחנו מבטיחים שמשקמים לנו שיקום סביבתי נכון ונאות ומלא את השטח שזוהם כל השנים.

יהודה גיא: לגבי ההערה שגם אדם לא מקצועי יודע שתע"ש זיהם, אני קורא ממסך ועדת ההיגוי שנעשה בנציבות המים, ממסך שהגב' אלחנני כתבה, ואני מצטט.

יהודה גיא: מפעלי תע"ש רמת השרון היוו כנראה מקור למזהמים אורגנים למתכות וחנקות, למזהמים אורגנים כמו אתילן דיברומיד שהוזכר כאן יש כנראה מקורות אחרים למשל חקלאות או דליפות מצינור דלק וזה תוסף של דלק.

יהודה גיא: גדולים אי אפשר שיהיה כתם כל כך גדול.

שרה אלחנני: הדברים האלה אי אפשר תוך יומיים.

שרה אלחנני: תוכנית הסקר היא מאוד צפופה ולכן אנחנו גם פנינו לקבוצות שיש להם הרבה מאוד אנשים כדי שיעבדו במקביל על מספר דברים.

שרה אלחנני: כדי לעשות עבודה בהיקף של 17 מליון שקל וזה סכום מינימאלי לעבודה כזאת, התוכנית בנויה לשלוש שנים ואני מאוד מקווה שלא יהיו לנו עיכובים בדרך ושתוך שלוש שנים נוכל לסיים אותו.

שרה אלחנני: שלוש שנים זה לא רק איתור הבעיה, זה גם פתרונות באמצע וגם איזה שהן חלופות לטיפול במצב.

יהודה גיא: התע"ש הוסר ותע"ש משתפת פעולה.

יהודה גיא: אני מבקש לצטט ממכתב שנשלח ע"י מנכ"לית המשרד לאיכות הסביבה למרכז מחקר ומידע של הכנסת, ואני מצטט.

יהודה גיא: המשרד לאיכות הסביבה משוכנע כי כמעט ואין גורמים תעשייתיים הממשיכים לזהם את מי התהום באיזור ת"א והסביבה בפועל.

יהודה גיא: זה לשאלתך על המשך הזיהום.

ברוך ובר: והמידע שיש לנו כמדינה על הזיהום שיש מתע"ש, אני קובע שאין לנו כרשות מידע רב יותר מאשר במפעלי תע"ש על מידת הזיהומים שיש מתחת הפעילות היצרנית שלהם, בהשוואה לאותה פעילות יצרנית שיש ממש מאות מטרים ספורים או ק"מ ספורים לא רחוק מתע"ש.

ברוך ובר: זאת עובדה שאני יכול לאשר אותה בכל צורה שהיא.

ברוך ובר: לגבי המשך זיהום בפועל, אני יכול להעיד לפחות בתע"ש רמת השרון, שכאשר התע"ש הבינה שהיא צריכה לתקן את המעוות היא אחת מהראשונות מבין מפעלי התעשייה בתחום הזה שהתקינה אמצעים לטיפול בשפכים.

ברוך ובר: המדינה יחד עם תע"ש צריכים לפתור את הבעיה, לפחות אני ידוע שמבחינתה של תע"ש האמצעים של כוח אדם בהכנת מכרזים ודברים מהסוגד הזה הושקעו, מכרזים מונחים על המדף והם לא יוצאים בגלל היעדר תקציב.

ברק שטרוסברג: כפי שנאמר בתחילת הדברים ובמצגת, תע"ש עברה להיות חברה ממשלתית ב1990-, לפני כן היא היתה יחידת סמך ומכוח זה מי שטיפל והיה אחראי עליה זה משרד הבטחון כזרוע של מדינת ישראל.

ברק שטרוסברג: משנת 1990 הושקעו בנושאים של מפגעי איכות הסביבה ובמניעה שלהם בתע"ש, הישות המשפטית, החברה, הרבה מאוד כספים ואני חשוב שזה נאמר גם ע"י נציג המשרד לאיכות הסביבה וגם ע"י נציבות המים וגם מי שמבקר בתע"ש רואה את זה.

לאה נס: משרד הבריאות, אתם מוטרדים ממה שקורה בכל המקומות שיש מפעלי תע"ש?

נדב אהרונסון: היות ואני קצת מצוי בתחומים האלה, לפעמים מגלים את המזהמים קצת יותר מאוחר, לא הכל אנחנו יודעים.

נדב אהרונסון: כשאנחנו יודעים שיש כרומטים וזה מתכת כבדה שהיא מסרטנת, אז אולי יש עוד כמה דברים.

שרה אלחנני: הנתונים שידועים היום זה מתוך קידוחי שאיבה שמשמשים לשתיה והעומק שלהם הוא מאה מטר מתחת למפלס המים, כך שאם כבר שם יש זיהום זאת אומרת שבפני המים יכול להיות שהזיהום שם הוא פי מאה יותר גבוה כמו שמצאנו באיזור מגן כשקדחנו לפני המים ומצאנו מוקדי זיהום כשקידוח ליד היה נקי לגמרי כי הוא שאב בעומק.

שרה אלחנני: הידרולוגיה זה מדע כמו מתמטיקה, אי אפשר שכל אחד יגיד שהוא גם מבין ויש כבר נתונים ואפשר לבנות על זה.

שרה אלחנני: הדברים האלה נאמרים כל פעם מחדש.

שרה אלחנני: להגיע לפתרונות מהר, אנחנו בנינו גם את התוכנית כך שאפשר יהיה להגיע לפתרונות כמה שיותר מהר, וזה היה נפלא אם היינו יכולים לעשות, אבל אי אפשר.

ברוך ובר: כאשר יש זיהום מהסוג הזה אי אפשר להסתכל אך ורק על המים.

ברוך ובר: כאשר הקרקע מזדה

ברוך ובר: מת יש בעיה של יצירת אבק שיכול להפריע לנשימה של הסובבים ואפילו מגע עורי של אדם עם קרקע מזוהמת.

ברוך ובר: אני חושב שלפחות חלק מהמפגעים הסביבתיים אפשר יהיה לפתור בצורה די מהירה לאחר שיאותרו הנקודות שבהם נמצא עיקר הזיהום וכמובן הקרקע תפונה, אם ע"י פינוי או ע"י איטום או כל צורה אחרת שקיימת בספרות.

ברוך ובר: היה ונקבל את הנתונים, והיה ויש שם בינוי ניתן לתת תשובות בפרקי זמן לא גיאולוגיים אלא מהירים מאוד, ברגע שאנחנו נגמור את הסקר הזה בהיבט הזה.

שרה אלחנני: יש בעיה באיזור ירושלים.

שרה אלחנני: פה אני פונה, אולי הועדה תעזור לנו, יש שם זיהום מים, נמצא זיהום בקידוח הפקה, קידוח ירושלים 3.

שרה אלחנני: גם שם נעשו סקרי קרקע ונמצאו זיהומים מחומרים אורגנים, שם נמצאו ממיסים אורגנים ויש גם זיהום של מי תהום שכפי הנראה לא ירד מהשטח עצמו כי יש שם שכבות אטומות לפני השטח ומי התהום שם בעומק של למעלה מ-200 מטר עם איטום מעל, אבל שם תע"ש התנקזה לעבר נחל שבמורד שלו יש קידוח וכנראה שזיהום חדר לתוך קידוח וזיהם את מי התהום.

שרה אלחנני: יכול להיות שהיו מקורות נוספים, היה דו"ח על זה, אבל בכל מקרה אם זה תע"ש או לא תע"ש הדרך היחידה לטפל שם בזיהום זה להוציא אותו מהאקוויפר ולשאוב בקידוח, הקידוח הזה היום לא שואב בגלל שהריכוז שם הוא מעל התקן של מי שתייה, הדרך היחידה זה להוציא את המים ולטפל בהם.

שרה אלחנני: נציב המים פנה למקורות, היא הכינה תוכנית מפורטת, נבחרה תוכנית באמצעות מתקן איוורור ונבחנו כמה שיטות, יש שיטה, יש תוכנית, יש זכיין, עיריית ירושלים מעכבת היום כבר שנה וחצי, קרוב לשנתיים, את ההקמה של המבנה בגלל כל מיני בעיות אדמיניסטרטיביות פרוצדורליות.

שרה אלחנני: נציב המים פנה למהנדס העיר לנסות להחיש ושם זה ממש בעיה שאם לא יטפלו בה מיידית היא הולכת ומתפשטת וכבר יש היום סימן בקידוח נוסף שאמנם הוא עדיין מספק מי שתייה והוא באיכות יחסית, אבל יש סימנים.

שרה אלחנני: בירושלים יש בעיה, יש תוכנית ויש פתרון שאפשר ליישם אותו מחר בבוקר, אנחנו כרגע תקועים עם הליך בירוקרטי.

לאה נס: רמלה, חיפה.

ברוך ובר: התחושה כאילו לא נעשה דבר וחצי דבר היא לא תמונה מלאה.

ברוך ובר: אני מדבר על נוף ים, שם הושקעו 6.5 מליון דולר בטיהור מבנים ופינויים, הושקע הרבה מאוד כסף בטיהור אתרים גדולים מאוד באיזור נוף ים מאבק שריפה שהתפזר לסביבה עקב הפיצוץ שהיה ב92-.

ברוך ובר: לגבי תע"ש בית הכרם נעשה פינוי קרקע מהגדולים והמקיפים ביותר שאני מכיר, פונו שם קרוב ל4,000- מטר קוב קרקע מזוהמת לרמת חובב, ביוזמת תע"ש נעשו סקרים שלא היינו מודעים להם, הם בעצמם איתרו אתרים נוספים מזוהמים ופינו אותם, נשארה שם בעיה שאנחנו לא יודעים כיצד בשלב הזה לכמת אותה ובמים אלה אנחנו כותבים TOR לעבודה משותפת שתמומן גם ע"י תע"ש וגם ע"י עיריית ירושלים לגבי בעיה של גז קרקע שמגיע בשכונת בית הכרם, מקצת המזהמים כנראה שמגיעים מתע"ש, יתכן שחלק אחר מהמזהמים לא מגיעים מתע"ש, יש כנראה בעיה בכלל הארץ, זה נושא שמתגלה עכשיו ועדיין לא מצאנו את כל האמצעים כדי לבדוק את זה בצורה מסודרת.

דוד ירוס: הוא נכון, האינדיקציה שלנו למציאת זיהום במי התהום היא או ע"י קידוחי מי השתייה שמתקיימים כל הזמן, או ע"י קידוחי ניתור שלנו.

דוד ירוס: אין לנו בכל מקום קידוחי ניתור, כל קידוח כזה עולה לנו בבריאות להשיג תקציב.

יהודה גיא: כל המפעלים האלה יש להם רשיון עסק מכל המשרדים הממשלתיים, משרד הבריאות, המשרד לאיכות הסביבה, משרד התחבורה, משרד הבטחון, המשרד לבטחון פנים, כולם נתנו לנו אישורים לענין הזה, לכל המפעלים האלה יש רשיונות עסק.

יהודה גיא: כמובן שאנחנו נשתף פעולה עם כל מי שירצה לעשות איזה שהיא בדיקה.

לאה נס: לגבי ירושלים שאין ספק על הזיהום שיש באיזור, אני חושבת שאי אפשר לתת לזה ליפול בין הכיסאות, לא יכול להיות שבמערכת החוקה של המדינה שלנו זה יפול בין הכיסאות תקופה כזאת ארוכה.

לאה נס: לגבי שאר המקומות הועדה קוראת לנציבות המים, לתע"ש ולמשרד לאיכות הסביבה, לבדוק מקורות זיהום ולפתור אותם מיידית.

לאה נס: אני מקווה שלא ימצאו שם זיהומים כה נרחבים כמו שנמצאו בארבעת האתרים הידועים הגדולים, אבל אני חושבת שלנוכח זה חייבים לבצע שם בדיקות לאתר את מקורות הזיהום, אם ישנם.

לאה נס: הלוואי שלא, אבל אני חושבת שרובכם מניחים שהסבירות היא גבוהה ולכן זה מחייב את הבדיקה.

לאה נס: אנחנו כמובן נמשיך ונעקוב ונעשה ישיבה נוספת לאחר פרק זמן שנוכל לקבל דו"ח על התקדמות הסקר ועל מהלכי ביניים של פתרון שזה הדבר הכי חשוב.