ועדת המשנה לנושא מפגעי איכות סביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 15, 2004-01-06 13:00

לאה נס: כפי שרובכם יודעים לפני כשלוש שנים ישבה ועדה מאוד מכובדת בראשות השופט שמגר.

לאה נס: בחנה את נושא הקישון, מימי הנחל, את חייהם של החיילים שמתאמנים שם, שהתאמנו שם.

לאה נס: ומסקנות הוועדה היו חמורות מאוד, הן היו חד משמעיות.

לאה נס: הם קבעו שמי הנחל מסוכנים.

לאה נס: אסור לצלול בקישון, שום פעילויות ספורט, כמובן דייג.

לאה נס: וכל פעילות אזרחית אחרת בנחל, בשפך הנחל.

לאה נס: וכמובן שעל המשרדים הנוגעים בדבר למנוע זרימה של שפכים מזוהמים לנחל.

לאה נס: וכמובן על טיהור הנחל מהזיהומים המצויים בו.

לאה נס: חלפו שלוש שנים ולנו יש הרושם שבעצם המסקנות של הועדה לא יושמו.

לאה נס: היתה החלטת ממשלה שהיתה חד משמעית שצריך ליישם את כל מסקנות והמלצות ועדת שמגר.

לאה נס: הוטלה על המשרד לאיכות הסביבה, שהוא הקים ועדת בין-משרדית שממש כוללת את כל משרדי הממשלה.

לאה נס: והם אמורים היו לעמוד על יישומם המלא של ההמלצות.

לאה נס: מה שמסתבר ואת זה אנחנו נברר פה היום בישיבה, נכון להיום מתבצעות פעילויות כאלו ואחרות, פעילויות ספורט, שייט וחתירה בנחל הקישון ובשפך של הנחל, בסביבות נמל הקישון.

לאה נס: במסגרת הבירורים שלנו לקראת הישיבה, הסתבר למשרד הבריאות שבעצם קיים אישור מטעמו שהיה בתוקף והוא ביטל אותו בעקבות הבירורים שלנו ב30.12.03- את האישור לשייט ופעילות ספורט שהיתה קיימת באזור.

לאה נס: אני רואה בזה מחדל ראשון שמצביע שהיה ממש בניגוד להמלצות הועדה.

לאה נס: בפתח הישיבה ניתן את זכות הדיבור הראשונה לשניאור חשין שנושא בגופו את צלקות הצלילה בנחל הקישון.

לאה נס: הוא יסביר בקצרה את מסקנות הועדה.

שניאור חשין: חיפושים אחר חומרים שכן מצויים בגוף, או כפי שאנחנו כינינו מסגרת העבודה כפצצה מתקתקת לקראת התפרצות מחלה.

שניאור חשין: הדברים שאת העלית פחות יותר מסכמים את הדברים.

שניאור חשין: אני רק רוצה לצטט מתוך מסקנות הועדה, דוח הביניים שיצא באפריל 2001.

שניאור חשין: שאומץ באמת ע"י הממשלה.

שניאור חשין: ואני אקרא כדי שתחשפו אל הדברים.

שניאור חשין: לפני שאני אקרא את המסקנות, אני רוצה לקרוא לכם מגוון דברים שליקטתי מתוך הדוח שהוגש, בדוח הביניים.

שניאור חשין: היה שם בנזין, חומרים רדיואקטיביים, פוספטים, אורניום, רדיום, טוריום, אשלגן ומתכות מחוללת סרטן.

שניאור חשין: יש כדמיו פי 37.6 מהתקן, כרומפי 61 מהתקן, ניקל עופרת פי 52 מהתקן, חיידקים ומיקרו אורגניזמים בין 160 ל360- ממה שמותר במימי רחצה, שמן דטרגנטים.

שניאור חשין: נחל הקישון וסביבתו מזוהמים כבר שנים מחומרים אנאורגניים ואורגניים, ביולוגיים וגם חומרים רדיואקטיביים.

שניאור חשין: החומרים האלה כל אחד כשלעצמו במבנה שלו, עשוי להזיק לכל אחד ואחד שנמצא במימי הקישון, בין שהוא לגם, שחה, צלל או נחשף בכל דרך אחרת למים המזוהמים הללו.

שניאור חשין: אומרת הועדה שאלה החומרים הידועים.

שניאור חשין: אבל כשהחומרים האלה מתרקבים אלו באלו נוצרים חומרים חדשים שהם פי כמה וכמה יותר מסוכנים מהחומרים הראשוניים שידועים להם.

שניאור חשין: וההשלכות שלהם הם לא כל-כך ידועות.

שניאור חשין: הועדה עצמה חקרה את ההיבטים על מחלת הסרטן.

שניאור חשין: אך מקוצר היריעה שלה, היא אמרה שהיא מודעת לכך שעשויים להיווצר ויודעים על כך שנוצרות מחלות מסוגים שונים כתוצאה מהחשיפה לחומרים.

שניאור חשין: והמחלות האלה הן רבות ומגוונות ולאו דווקא הסרטן הוא היחידי שמוביל את רשימת המחלות האלה.

שניאור חשין: אומר נשיא ביהמ"ש העליון לשעבר, באחד מהעמודים על פגיעה חד פעמית

שניאור חשין: דבר חמור מאוד.

שניאור חשין: "בין החומרים אשר זוהו בימי הנחל ישנם כאלה שבמקרים מסוימים מספיקה חשיפה חד פעמית לשם גרימת נזק גופני בלתי הפיך".

שניאור חשין: מספיק פעם אחת וזה תלוי ברגישות הספציפית של האדם במקרה הספציפי שנחשף, האם באותו היום או יום לפני כן, הושלכו חומרים, בוצה או כל דבר אחר מאחד המפעלים שיכול היה להביא לאותו נזק.

שניאור חשין: הרגישות פלוס הדברים שנשפכו ופלוס האזור של החשיפה.

שניאור חשין: האזור שבו בעצם ניתן לועדה מנדט לחקור, הוא השפך, הנחל ומה שמכונה המבואות של נחל הקישון.

שניאור חשין: בין שאר הממצאים שהוא מצא, אם כי לא ניתן לו את המנדט, הוא אמר, גם נמל חיפה הוא מזוהם בחומרים מסוכנים.

שניאור חשין: אבל הוא לא המשיך משום שזה לא חלק מהמנדט שניתן לו.

שניאור חשין: המסקנות שהוא פורס והוא פורס מגוון רחב של מסקנות, בעמוד 35 פרק יד', כמו שאמרתי, באפריל 2001, "אין להתיר צלילה, אין להיכנס למימיו ואין לבצע אימונים, עד שהנמל והנחל לא יטוהרו.

שניאור חשין: עד אשר לפי אישור רשויות הבריאות ורשויות איכות הסביבה המוסמכות, כל זיהום שיש בו כדי להשפיע על בריאותו של מי שנחשף, נכנס למים בהתאם לתקנים כאמור בסעיף… אנחנו ממליצים כי איסור זה יחול גם על פעולות ספורט, שחיה, חתירה או אימונים מימיים של תנועת ספורט ותנועת נוער הפעילות היום במימי הקישון".

שניאור חשין: האמירה היא חד משמעית, הממשלה גם קיבלה את האמירה הזו.

שניאור חשין: בהמשך הוא גם אומר, "שאין להיכנס ולצלול בנמל חיפה, שהזיהום במימיו לא יפחת ולא יעלה על התקנים שייקבעו".

שניאור חשין: דוח זה חקר את לוחמי השייטת.

שניאור חשין: לוחמי השייטת הם אנשים שעוברים בדיקות בריאותיות מקיפות.

שניאור חשין: הם נבחרים ליחידה הזאת על שום כושרם ובריאותם.

שניאור חשין: אין הכלל שחל עליהם הוא מיידי לכלל הציבור.

שניאור חשין: מה שקורה לאנשי השייטת קל וחומר יחול על ילדים רכים שמתאמנים שם או כל האנשים שמצב בריאותם נמוך מאשר המצב של לוחמי השייטת כפי שהם התקבלו ליחידה בזמן שהתקבלו.

שניאור חשין: כמובן מסקנה מאוד ברורה ומיידית.

שניאור חשין: הפסקה מיידית של ההזרמה של השפכים לסוגיהם.

שניאור חשין: מסקנה שלישית, הזרמת השפכים לים, כלומר, לקחת את השפכים ולהסיט אותם משם לים הפתוח.

שניאור חשין: "ניקוי הזיהום בנחלים ובים והפסקת ההזרמה התעשייתית והביוב".

שניאור חשין: שאר הדברים כבר מתייחסים באופן ישיר ללוחמי השייטת.

שניאור חשין: ב24.2.02- קיבלה הממשלה באופן מלא את המלצות של ועדת שמגר, מדוח הביניים ומהדוח הסופי, בין השאר הם חוזרים על הדברים, הפסקת ההזרמה של השפכים, הפסקת השפכים לים, ניהול המקום והפסקת ההזרמה התעשייתית לביוב, כשביניהם גם אי פעילות צה"לית כפי שנאמר, אבל קל וחומר גם כל פעילות אחרת.

שניאור חשין: מן הסתם לאחר מכן היא העבירה את זה לשר הביטחון ולמשרד לאיכות הסביבה וניסיון מעקב רציף כל רבעון.

לאה נס: מאוד פשטניות, והעדויות שמגיעים אלינו, ואנחנו נרצה לקבל על זה גם בירור ממשרד הבריאות.

לאה נס: על זה שבעצם הפעולות ספורט שהיו עד ה30.12.- היו עם אישור של משרד הבריאות ורק ב31.

לאה נס: 12- הוא ביטל את האישור הזה שהוא בניגוד להמלצות הועדה.

לאה נס: אנחנו גם שומעים שאפילו פעולות דיג נמצאות באזור, רואים שם ספינות דיג לפעמים.

לאה נס: יש שם ערימות של בוצה, גם את הנושא הזה אנחנו רוצים לברר.

לאה נס: המשרד הראשון שהייתי רוצה לשמוע זה משרד איכות הסביבה שהוא בעצם קיבל את המנדט מכוח החלטת הממשלה, ליישום מלא של ההחלטות.

לאה נס: למרות שמהתגובה שלכם קיבלתי שאתם אמונים על שיקום הנחל.

לאה נס: אבל כשאני קוראת את החלטת הממשלה, אז אתם אמורים להיות אחראים על כל יישום החלטות הממשלה והמלצות הועדה.

יוסי ענבר: הפעילות בנחל לא התחילה עם היוודע נושא הצוללנים, התחילה גם קודם לכן.

יוסי ענבר: פעילות של המשרד לאיכות הסביבה, עיריית חיפה, רשות נחל הקישון ועוד גורמים אחרים.

יוסי ענבר: שבעצם הובילה לכך שב31.

יוסי ענבר: 12.01- כל המפעלים שהם המזהמים הכבדים שגרמו או לא גרמו, אני לא הועדה, אבל אלה שהזרימו את השפכים הלא מטופלים לנחל, השקיעו כ100- מיליון דולר, לא בבת אחת, לקח להם שלוש-ארבע שנים, ובאותו תאריך שקבענו, 31.12.01, איכות הקולחים שזרמו לנחל שופרה לאין ערוך.

יוסי ענבר: אני מדבר על מים שהם כמעט באיכות שאפשר להזרים אותה לנחל, אבל אי אפשר להזרים אותה לנחל.

יוסי ענבר: המתכות הכבדות, רובן ככולן, ואין אפס מתכות כבדות גם במי שתיה, מי שלא ברור לו.

יוסי ענבר: אין חיה כזאת.

יוסי ענבר: רמת המתכות הכבדות ירדה ב85%-, רמת שאר המזהמים ירדה ביותר מ- 90%.

יוסי ענבר: ויש לי מספרים אחד לאחד.

יוסי ענבר: ומה שקרה בנחל, וכולכם מוזמנים לראות את זה, חזרו החיים לנחל.

יוסי ענבר: קודם לא שחה שם דגיג אחד בנחל.

יוסי ענבר: לא היה סרטן, לא היה ציפור ולא היתה צמחיה.

יוסי ענבר: והיום הנחל הזה חזר לחיים, לא חיים מלאים.

יוסי ענבר: הפסקת הזרמת שפכים מזוהמים לנחל - הנחל לא מקבל היום שפכים מזוהמים.

יוסי ענבר: אני רוצה להבהיר שהבעיה היא כרגע שהמפעלים האלה מייצרים כ700- עד 1000 טון על בסיס חומר יבש מלח ליום.

יוסי ענבר: וזה מהול ב17- עד 20 אלף מ"ק של מים.

יוסי ענבר: ז"א, שריכוז המלחים שם הוא ריכוז אפילו יותר גבוה ממי ים.

יוסי ענבר: ומה לעשות, נחל הקישון אפילו בחלק שאנחנו מדברים עליו, הוא מליח, הוא לא מי ים כולו.

יוסי ענבר: והמקום התמלחות האלה הוא לא היכן שהוא נשפך היום לנחל.

יוסי ענבר: ולכן הנחל עדיין לא משוקם באופן מלא.

יוסי ענבר: כיוון שחלק מהמלחים מכילים למשל כמויות גדולות של חנקן חנקתי וזרחן.

יוסי ענבר: זה גורם לתופעה של פריחת אצות בנחל.

יוסי ענבר: הם לא בהכרח רעילות, הם רעילות לגוף המים.

יוסי ענבר: יש פריחה של אצות שנובעת בכל מקום שיש רמה גבוהה של חנקות וזרחות וזה קורה בגוף צר כמו הקישון.

יוסי ענבר: ולכן אנחנו רוצים להרחיק את התמלחות האלה בסופו של דבר לים.

יוסי ענבר: ועל זה גם יש ויכוח, ואם זה לא יהיה בדיון היום, זה בטח בדיון הבא.

יוסי ענבר: ומצב המים היום הוא טוב-מאוד מאוד, יחסית למה שהיה בעבר.

יוסי ענבר: בעבר לא היו חיידקים.

יוסי ענבר: אני אגלה לכם למה - כי היה ה-PH חומצי, וב-PH חומצי אין כמעט חיידקים, בטח לא אותם חיידקים שמזיקים לבריאות, גם הם לא היו חיים שם.

יוסי ענבר: וה-PH הוא PH ניטרלי.

יוסי ענבר: לגבי קרקעית הנחל - אף אחד פה לא מתווכח שבקרקעית הנחל ובחלקים משפך הנחל, יש עדיין בוצה שמכיל מזהמים.

יוסי ענבר: ואותם צריך להרחיק.

יוסי ענבר: צריך לזכור שבשלוש השנים האחרונות גם היו מספר שטפונות שהסיטו חלק מהמזהמים קדימה לכיוון הנמל.

יוסי ענבר: אני לא אומר שזה טוב או רע, אלה עובדות החיים.

יוסי ענבר: אין טעם להיכנס להוציא את הסדימנתים מקרקעית הנחל, כל זמן שלא שיפרנו את המים לאיכות רצויה.

יוסי ענבר: ברגע שהמפעלים ירחיקו את התמלחות לים, ברגע שהמים שיזרמו בנחל יהיו מים נקיים יותר, אזי גם ניכנס לפעולה של הרחקת הסדימנתים מקרקעית הנחל.

יוסי ענבר: וזה חלק מפעולת השיקום.

יוסי ענבר: במקביל נעשה שיקום אחר, על גדות הנחל אני לא חושב שזה הדיון פה, אבל גם הקהל מגיע לנחל ונהנה ממנו כבר היום.

יוסי ענבר: יש בדיקות רציפות, הן ע"י רשות הנחל, הן ע"י המשרד לאיכות הסביבה והן ע"י המפעלים.

יוסי ענבר: בכל מפעל, בכל צינור מוצא ובמים.

יוסי ענבר: והדיווחים האלה מפורסמים לציבור באתרי האינטרנט.

לאה נס: שואלת אם המים האלה לשימוש המצב שלהם היום, אם חל שינוי.

לאה נס: ב2002- שהיתה החלטת הממשלה ליישום מלא, ואני מבינה שבו בזמן הזה שהיה כתוב, איסור שיט, איסור צלילה, חל שינוי.

יוסי ענבר: אין הרחפה של הקרקעית, מה שאנחנו מודדים זה את גוף המים.

יוסי ענבר: איכות המים היא טובה מאוד.

יוסי ענבר: כמובן לא ראויה לשתיה כי מי המים מליחים מאוד.

יוסי ענבר: אני גם לא הייתי ממליץ לאף אחד לשחות שם.

יוסי ענבר: בגלל קרקעית הנחל ואני חוזר ואומר, יש בעיה בקרקעית.

לאה נס: וכל זה.

לאה נס: התחלת להגיד שיש איזה פיתוח עכשיו מסביב והפיתוח הזה, בכל אופן מי שיבוא לפארקים עם כל הפיתוח הסביבתי הוא לא מסכן.

יוסי ענבר: שנמצאים פה רובם מנסים להחזיר את הנחל לחיים.

יוסי ענבר: ואני לא חושב שמשרדי הממשלה והעירייה אפילו במקרה הזה, צריכים לשבת על שולחן הנאשמים.

יוסי ענבר: צריך לדווח מה נעשה וכיצד מקדמים את העסק.

יוסי ענבר: ואני אומר שוב, המפעלים הפסיקו להזרים שפכים מזוהמים, איכות המים שמוזרמת לנחל היא טובה.

יוסי ענבר: ע"מ לשפר את הנחל לצורה מלאה, צריך להרחיק את התמלחות לים.

יוסי ענבר: ואז צריך להיכנס לשיקום הקרקעית של הנחל והמוצא.

יוסי ענבר: וזה אומר לפנות את הקרקעית הזאת משם, לחפור אותה ולמצוא פתרון מה לעשות עם הקרקעית .

שלום גולדנברג: לפעילות שנעשית למעשה בים, לא בים הפתוח.

שלום גולדנברג: צריך לזכור שנחל הקישון כנחל שהיה מזוהם באופן מסיבי, גם בעבר וגם הצלילות נעשו שמה וכו' וכו'.

שלום גולדנברג: אסור לשיט והיה אסור לשיט ואנחנו אף פעם כנראה לא אישרנו שיט שם.

שלום גולדנברג: לפחות בתקופה האחרונה הזאת.

שלום גולדנברג: בנקודה מסוימת של מעגן הקישון.

שלום גולדנברג: ואת הנקודה הזאת בעקבות הדוח של שמגר הסטנו והוציאו אותו לאזור שמבחינתנו היה נקי וראוי לשיט.

שלום גולדנברג: לפי הבדיקות של המים בשטח.

שלום גולדנברג: אנחנו מקבלים את המסקנות של ועדת שמגר, אנחנו פועלים בהתאם להחלטות של ועדת שמגר.

שלום גולדנברג: אנחנו לא מתווכחים, אנחנו ממלאים את מה שנאמר ועם החלטות של הממשלה כמובן.

שלום גולדנברג: מה שהתגלה לנו לאחרונה שלדוח של ועדת שמגר מצורפת מפה.

שלום גולדנברג: ובמפה אותה נקודה שאנחנו סימנו כמתאימה לשיט מבחינת ביה"ס הימי, שהיא ממש בקצה, כלולה בתוך האזור שהיה אסור ע"י ועדת שמגר.

לאה נס: לפי המלצת הועדה, המקור שבעצם עד עכשיו היה אישור.

לאה נס: אני יודעת שזה מאוד קשה להודות על מחדל, אבל זה עדיף שהוא ייגמר מאשר שהוא יימשך עוד שנה.

מנחם טל: והפעילות הימית והתלמידים הלכו לעכו, לכל מיני מקומות אחרים, כדי ללמוד שיט.

מנחם טל: ראש עיריית חיפה מינה צוות בהרכב של מנהל אגף החינוך התרבות והספורט, מנהל המחוז של משרד לאיכות הסביבה ומנחם טל ממשרד הבריאות ורשות נחל קישון.

מנחם טל: כדי לבדוק האם יש מקום שאפשר לחדש את הפעילות הימית של ביה"ס הימי.

מנחם טל: קיבלנו נתונים מרשות נחל קישון, קיבלנו נתונים מהמשרד לאיכות הסביבה, קיבלנו נתונים לגבי המקומות האפשריים לחידוש הפעילות הזאת.

מנחם טל: היתה נקודה כמה עשרות מטרים מהים הפתוח שהוגדרה לכל הדעות מקצועית, בנקודה שעולה הים שמה כולל הקרקעית, הם נקיים לחלוטין.

מנחם טל: מבחינה מקצועית גם המשרד לאיכות הסביבה, גם רשות נחל קישון, גם משרד הבריאות היו משוכנעים שהפעילות מתחדשת בנקודה שאפשר להגדיר אותה למעשה, ים פתוח.

מנחם טל: אני מודה שפשוט מתוך ה700- עמודים בסעיף שכותרתו, איסור צלילה בנחל הקישון, יש התייחסות והמלצה לכל פעילות ספורט, שחיה, חתירה או אימונים פנימיים.

מנחם טל: שהמפה הזאת מופיעה בנספח נוסף של הדוח, אחרי שהפעילות הזאת אושרה או חודשה באותה נקודה שמכל הבחינות, מקצועית וטכנית, מדובר במי ים.

מנחם טל: אני כשקיבלתי את זה למחרת היום, הוצאתי מכתב, שאני מודה בזה, שלא הסתכלתי על המפה, טעיתי ואני חוזר בי.

מנחם טל: למרות שמבחינה מקצועית אני משוכנע שבשנתיים שהיתה פעילות באותה נקודת יציאה, אנחנו אפשרנו פעילות באזור שהוא לא קישון, שהוא ים פתוח מכל הבחינות.

מנחם טל: המקום סומן, המים נבדקו כמה וכמה פעמים וממשיכים להיבדק.

מנחם טל: אנחנו מדברים על נקודה שמבחינה טכנית מקצועית היא נקודה שאפשר לעשות בה פעילות חתירה.

מנחם טל: עשו פעילות חתירה במשך שנתיים.

מנחם טל: זה 700 דפים שלא הצלבנו אותם במשרד, אני מצטער, אז מתוך ה700- דפים, אני מודה בזה שכאן היתה טעות אם אנחנו מקבלים ואנחנו מקבלים את החלטת ועדת שמגר שיש כאן תחום שמוגדר שהוא מומלץ כאסור לחתירה, אני כאן תיקנתי את העמדה שלנו והוצאתי את המכתב המתוקן, 24 שעות אחרי השיחה בינינו.

מנחם טל: מבחינה מקצועית, גם על דעת רשות נחל קישון, גם על דעת המשרד לאיכות הסביבה וגם על דעתנו, הנקודה היא בעצם ים לכל דבר.

מנחם טל: למרות שמותר לחתור בים, אנחנו סברנו שמותר לחתור שם.

לאה נס: עכורים.

לאה נס: גם לגבי הפעילות של הנמל שמתבצעים שמה תיקונים של ספינות, כוללים צלילה באותם אזורים שאני חושבת שלכל הדעות הם נמצאים כנראה במפות.

לאה נס: ומי היה צריך לאסור את זה ובטח לא לאשר את זה.

שלום גולדנברג: את הדיג.

שלום גולדנברג: הם הציבו שלטים והם ישנם, כתוב שהמים מזוהמים.

מנחם טל: האכיפה, אנחנו כמשרד הבריאות, אכיפה של איסור דיג פרטי של אנשים בודדים, זה כנראה יש המון גופים שכל אחד אמור לטפל בקטע מסוים.

מנחם טל: ואנחנו כמשרד הבריאות לא מסוגלים לתפוס כל דייג שעומד שם, גם לא תפקידנו.

שלום גולדנברג: חודשים.

שלום גולדנברג: ז"א, כמה שעות בחודש מותר לצלול.

שלום גולדנברג: האישורים האלה הם של משרד העבודה, אבל זה היה משותף עם צה"ל ועם כל המערכת הביטחונית שעסקה בדברים האלה.

שלום גולדנברג: הנושא נבחן והנושא מפוקח.

שלום גולדנברג: בקישון ובנמל חיפה, אני מניח שעברו גם לנמלים אחרים, בעקבות הבדיקה הזאת.

עמרם מצנע: החקלאות עושה מאמץ לאכוף.

עמרם מצנע: המסחר הוא לגיטימי, הוא נכון, הוא מתאים, הוא בפיקוח.

שניאור חשין: שהציבור יבין.

שניאור חשין: אמר כאן הנציג של המשרד לאיכות הסביבה.

שניאור חשין: ועשה הפרדה בולטת כפי שנעשתה בעבר ולא התקבלה, לא רק שהיא לא נתקבלה, היא נדחתה.

שניאור חשין: בנושא של בין המים לבין הבוצה.

שניאור חשין: זה הרבה יותר חמור מכך מהטעם העיקרי שסירות באות ויוצאות ומעלות את הבוצה.

שניאור חשין: הזרימה מהנחל מעלה את הבוצה; הסערות, הגלים והרוחות מעלים את הבוצה; הבוצה והמים חד הם.

שניאור חשין: הניסיון להפריד ביניהם הוא מופרך לחלוטין.

שניאור חשין: דבר שני, לועדת שמגר ניתן מנדט מוגבל בהתאם לצלילות שבוצעו.

שניאור חשין: לא בנחל, בנמל עצמו, מחוץ לנחל, מה שמכונה חוף שמן.

שניאור חשין: אם כי הם השליכו על חלק מהמידע שהם קיבלו, גם על אזורים נוספים.

שניאור חשין: ואמרו, המקומות האלה הם מסוכנים ולכן הבוצה בהם והמים המלוחים שמוזרמים כאלו וכאלו, הם עדיין מסוכנים לכניסה.

שניאור חשין: אותו נזק חד פעמי שאותו ציטטתי לכם קודם כן, הוא נזק בעצם שיכול להתרחש לכל אחד שיכול בסביבה הנרחבת יותר, ליפול פעם אחד מים.

שניאור חשין: אותו נער רגיש שבסופו של דבר ילקה במחלה כזו או אחרת.

שניאור חשין: מחלה כרונית, במחלה אקוטית ארוכת טווח וקצרת טווח.

שניאור חשין: משפט מדבריו של שמגר - הוא בכל הפעילות של משרד הבריאות, המשרד לאיכות הסביבה ורשות הנמלים ומן הסתם הצבא והשייטת כפועל יוצא מכך.

שניאור חשין: הוא ראה בכך עצימת עיניים.

שניאור חשין: קוצר ראות, חוסר היגיון וביטחון עצמי מופרז מנופיו, מהותו והיקפו של הסיכון.

שניאור חשין: אנחנו יכולים בסיטואציה הזאת להקטין את הראש שלנו ולומר, אה, עד כאן היה ולכן מכאן 30 מטר מכאן, הדברים האלה יכולים להתבצע לפעילות ימית, נפילה במים וכד'.

שניאור חשין: התשובה היא חד משמעית, לא.

שניאור חשין: אנחנו צריכים כרגע להגדיל את הראש, לא לעצום את העיניים כדי שלא נימצא מול דבר הרבה יותר חמור.

שניאור חשין: מעבר לכך, אחד מהדברים שבוצעה בזמנו זה העמקה של נחל ונמל הקישון.

שניאור חשין: הבוצה עם כל החומרים המסוכנים לא נשפכו מס' ק"מ כפי שנאמר לאותו עובד שנשכר לעשות את השירות האלה, כמה ק"מ במרחק הרבה יותר מקצועי כפי שהוא היה אמור לעשות, אלא נשפכו לתוך מפרץ חיפה.

שניאור חשין: המפרץ שמקשר בין חיפה לבין עכו.

שניאור חשין: שפיכה של אותה בוצה לתוך נמל חיפה, לחלק שמקשר את הקריות-חיפה עד עכו.

שניאור חשין: ז"א, שהסכנה הזאת היא מעבר לכך.

שניאור חשין: אני חוזר לעצימת עיניים.

שניאור חשין: בוא היום נגדיל את הראש באופן כזה שלא נבכה עליו מאוחר יותר.

שניאור חשין: עשרות מטרים לכאן או לכאן, אלא זה על תופעה הרבה יותר נרחבת, שהיום היא מחלה של השייטת, מחר תהיה מחלה של אוכלוסייה הרבה יותר נרחבת אזרחית, אם לא כבר כיום.

עמוס רון: מדינת ישראל היא שכיש בעיה, אז אין אף פעם אשם אחד וכל מתמוסס.

עמוס רון: אני רוצה לדבר על העתיד.

עמוס רון: נמל חיפה הוא הניזוק הגדול ביותר מבחינה תפעולית ומבחינות כלכליות ואחרות, מהימצאותה של הבוצה בקרקעית הקישון והימצאותה של בוצה לאורך הקרקע שעל גדות הקישון.

עמוס רון: יש היום כמות של למעלה מ250- אלף מטר קוב של בוצה שבחלקה בוצה רעילה שהוצאה לפני שנים מתחתית קישון ונמצאת שם.

עמוס רון: אני סבור שאם אנחנו נמשיך להתנהל בצורה שהתנהלנו עד עכשיו, לא תהיה תקומה ולא יקרה שום דבר טוב.

עמוס רון: זה נכון שאיכות המים הזורמים בקישון השתפרה, אני ראיתי במו עיני.

עמוס רון: אבל בלי טיפול יסודי רציני בבוצה שבקרקעית ובבוצה של שלאורך הגדות, אנחנו נשאר עם אותם סיכונים באותה רמה, ויש תרחיפים.

עמוס רון: ולנו יש צורך לבצע מפעם לפעם העמקה של קרקעית בריחת הקישון וכתוצאה מזה גם עולים לתוך המים סדימנתים מזוהמים וגם קשה לסלק אותם.

עמוס רון: אני סבור שלהשאיר את הפרוייקט הזה לרשות נחל הקישון, שעם כל הרצון הטוב אין לה לא את הכלים המקצועיים ולא התקציבים ולא היכולות להרים פרוייקט לאומי מסדר גודל כזה, זה פשוט להיפגש פה, שאת גבירתי חה"כ כבר תהיי שרה ויהיה צורך לבדוק מה לא עשינו.

עמוס רון: הפתרון צריך להיות לדעתי בחקיקה, לא בהחלטת ממשלה.

עמוס רון: אני יכול לתת ערימה של החלטות ממשלה, כולל בענייני רשות הנמלים שפוקעות מאליהן.

עמוס רון: המזהמים.

עמוס רון: מתקצבת את הפרוייקט וקובעת לוח זמנים, ממנה מנהל מקצועי או גוף ניהול מקצועי לביצוע הפרוייקט הזה.

עמוס רון: ואנחנו יכולים תוך שנתיים לא לראות שם יותר שריד מכל המזהמים האלה.

לאה נס: את הספינות בנמל הקישון.

לאה נס: מי נותן להם אישור לעשות את הדבר שנראה על פניו מסוכן?

לאה נס: והשאלה השניה, לגבי בוצה, שביוזמתם כדי להרחיב את הרציף, עכשיו נעשית.

לאה נס: אתה מדבר על הבוצה הקיימת שזה מחדל.

לאה נס: אנחנו מדברים על מה שעכשיו.

לאה נס: אתה מראה רצון כזה טוב לשיפור, שישנם עדויות שמעידות על כך.

עמוס רומן: יישום ההנחיות האלה.

עמוס רומן: אנחנו במשך תקופה ארוכה לאחר פרסומו של הדוח, לא ביצענו צלילות בכלל בנמל.

עמוס רומן: זה עיכב לנו ביצוע פרוייקטים חשובים כמו הארכת מסוף הכימיקלים, תיקונים הכרחיים ברציפים.

עמוס רומן: כעת אנחנו מאפשרים צלילות.

עמוס רומן: ההנחיות הגורם שמאשר את זה.

עמוס רומן: ואנחנו מאפשרים צלילות אך ורק עפ"י ההנחיות האלה.

עמוס רומן: יתר על כן, אנחנו הנחינו שלא לאפשר שום צלילה שלא במסגרת חליפה יבשה, כלומר הגנה מלאה על גופו של הצולל, על מערכות האוויר שלו.

עמוס רומן: ואנחנו מעריכים שההגנה הזו היא מספיקה בתנאים שנקבעו.

עמוס רומן: אני חושש מאוד ממצב שבו לא נוכל להרחיב את היתר הצלילות, כי העבודה שלנו, אנחנו מתחילים בעוד מספר חודשים לבנות רציף חדש בנמל חיפה, שנקרא פרוייקט הכרמל.

עמוס רומן: יש לנו עוד פרוייקט יותר קטן.

עמוס רומן: ובלי האפשרות לצלול אנחנו למעשה לא מסוגלים להקים את הפרוייקט הזה.

עמוס רומן: לשאלתך השניה לגבי העבודות שאנחנו מבצעים היום - אנחנו מעמיקים את בריכת הקישון לצורך הקמת רציף חדש.

עמוס רומן: ביצענו עבודה מכינה גדולה מאוד, קיבלנו אישורים של המשרד לאיכות הסביבה לעשות שני דברים.

עמוס רומן: 1: זה להוציא את כל השכבה העליונה שהיא השכבה המזוהמת ולפנות אותה רחוק ממפרץ חיפה, באתר רשמי לשפיכת פסולת.

עמוס רון: ממפרץ חיפה, בלב ים.

עמוס רון: עפ"י הסדר במסגרת אמנת ברצלונה, הדבר הזה ניתן.

עמוס רון: בכמויות ובפיקוח המשרד לאיכות הסביבה.

עמוס רון: בדיקות אחת לחודש.

עמוס רון: בבדיקות האלה הממצאים יש כמות קטנה מאוד של מזהמים, שהם כולם מתחת לתקן.

עמוס רון: איש איכות הסביבה שלנו הונחה לבצע גם בדיקות תקופתיות אחרי זמן יותר קצר, כדי לוודא שאין שם גם חומרים מזהמים.

עמוס רון: בכל מקרה האחסון של החול הזה שם הוא זמני בלבד.

עמוס רון: החול הזה הוא חול טוב לשימוש לצורך מילוי ואנחנו נשתמש בו כתחליף לחול נקי לגמרי במילוי רציפים ופרוייקט שאנחנו עושים בנמל חיפה.

עמוס רון: יש לכך חשיבות בעיקר בגלל העובדה שאנחנו בכך מאפשרים חסכון בחול טוב, שזה גם אינטרס של המשרד לאיכות הסביבה.

עמוס רון: יש בו כמות מזערית של סדימנתים שאתה תמצאי אותה גם בחופים אחרים לאורך מפרץ חיפה.

עמוס רון: כלומר, אם תלכי לחוף קריית חיים, את תראי ששם, החול הוא לא כמו בחוף הדרומי של חיפה, הוא אפרפר.

עמוס רון: והסיבה היא שיש שם דלקים ויש שם חומרים אחרים, שעם השנים הם נשטפים אל החול.

עמוס רון: אבל זה לא בכמויות שמסכנות את הציבור בשום צורה.

לאה נס: איכות הסביבה, גם לאשר את הדברים האלו, כי סה"כ זה באישורכם.

לאה נס: ולגבי הבוצה היבשה שנמצאת לאורך גדות הנחל, שהיא נראית על-פניו כמסוכנת.

לאה נס: הרי היא מתייבשת ועפה ברוח, אבק של בוצה מסוכן.

יוסי ענבר: שעומק המים בו, הקרקעית היא 1000 מ'.

יוסי ענבר: צריך לזכור שאם רוצים המשך פעילות של נמל או פעילות כלשהי, וצריכים להרחיב את הנמל.

יוסי ענבר: אם מעלים את הפסולת הזאת ליבשה, וצריך להתחיל בכמויות האלה, לא ברור לי כיצד נטפל בה ומה לעשות איתה.

יוסי ענבר: זה הפתרון הכי פחות גרוע, אין פתרון טוב.

יוסי ענבר: אין פתרון אידיאלי.

יוסי ענבר: פתרון הכי טוב לבוצה מהסוג זה הטלה ללב ים.

יוסי ענבר: אנחנו לא עושים את זה בלב שקט, אבל אין לנו שום פתרון פחות גרוע.

יוסי ענבר: לגבי הבוצה שנחפרה לפני יותר מעשור שנים ושוכבת בבריכות אטומות על גדת הקישון.

יוסי ענבר: יש לנו אנליזה של כל בריכה ובריכה, בחתכים של הבריכות.

יוסי ענבר: חלק מהסדימנתה זה סדימנת נקי ממזוהמים.

יוסי ענבר: ויכול לשמש כמעט לכל שימוש שהוא.

יוסי ענבר: חלק יש לו רמות שאפשר להעביר אותם לאתרי פסולת.

יוסי ענבר: חלק לאתרי פסולת, תלוי ברמת החומר האורגני, חלק יכולים להגיע לאתר פסולת ביתית, חלק אפילו לאתר פסולת יבשה.

יוסי ענבר: וחלק אחר צריך לזכור מפגע אחר שקיים שם באיזור גם קשור לרשות הקישון.

יוסי ענבר: הזאת היא לא בוצה שעפה, היא הדוקה, היא לא נספחת.

יוסי ענבר: צריך לזכור שמישהו אמור לשלם וזה המפעלים ע"מ לפנות את הבוצה הזאת, ואנחנו מנסים למצוא את הפתרונות, כאשר אין יעד למשרד לאיכות הסביבה להוציא כל סכום ויהי מה.

יוסי ענבר: פנו אלינו לאחרונה רשות הנמלים, היא רוצה את השטח, עד היום אף אחד לא פנה אלינו.

יוסי ענבר: הבוצה הזאת נחה על גדת הנחל, מבחינתי היא שכבה שמה, לא הזיקה לאף אחד.

יוסי ענבר: פנו אלינו רשות הנמלים, רוצים את השטח לבנות שם, להרחיב שם, לא יודע מה לעשות.

יוסי ענבר: במסגרת הרחבת פעילותם, רצו פתרונות לפינוי, נתנו להם פתרונות לפינוי שזמנית היא חלק מהם כאן, כולל הטמנה, כולל שימוש למילוי, כי הבוצה הזאת היא נקיה, כולל שיקום של אתר הפסולת של חיפה שנמצא לא רחוק משם.

יוסי ענבר: הטמנה באתר פסולת אחר.

יוסי ענבר: הנושא שאת רוצה לדבר עליו, זה הנושא שלא אמרתי ואני אגיד אותו עכשיו, יש אפשרות גם לשרוף חלק מהבוצות האלה בכבשני מלט.

יוסי ענבר: כבשני מלט בעולם בכלל, משמשים כחלק מתהליך הטיפול בפסולות, בגלל הטמפרטורות הגבוהות, בגלל התנאים המיוחדים שקיימים בכבשנים האלה, אפשר להשתמש בחלק מהמרכיבים האנרגטיים כמרכיבי כמו סלוונטי מהתעשייה של פסולת שם ומהווים אנרגיה בכבשן המלט.

יוסי ענבר: כמו תחליף לחול בצורת סדימנתים.

יוסי ענבר: בערך 900 אלף טון של אפר פחם נשרף לשנה ועד 10% מהמלט מורכב מפסולת בעצם שנכנס לתוך אפר פעם מרחף, שנכנס לתהליך המלט.

יוסי ענבר: וגם סדימדים מהקישון, אם הם יעמדו בקריטריונים הם יישרפו ואם הם לא יעמדו בקריטריונים הם לא יישרפו.

יוסי ענבר: ואין שום כוונה להעביר פסולת לנשר או סדימנת לנשר אם הוא יגרום לפליטת יתר בארובות.

יובל תמיר: יחזקאלי וענת טל-שיר על מה שקרה לנו בקישון.

יובל תמיר: ישבנו פה בחדר הזה בועדת מפגעים סביבתיים בראשות חה"כ הירשנזון.

יובל תמיר: ובאו כמעט כל הגופים, אולי אנשים אחרים, אבל כל הגופים שיושבים פה.

יובל תמיר: וטענו שלמעשה הם יודעים שהנחל מאוד מזוהם, אבל אף אחד לא ידע שצוללים שם.

יובל תמיר: היום אני יושב פה ואני שומע שיודעים שצוללים, אבל הם אומרים שהכל נקי, לא מבינים בכלל מה הבעיה.

יובל תמיר: אבל בכל זאת היתה ועדת שמגר והיו כל החברים המכובדים של המשרד לאיכות הסביבה והסבירו את התקלה שהיתה שם ואיך הם אוכפים.

יובל תמיר: וכתב שמגר ששורש כל הרע, שהסיבה שלא הצלחנו להגיע עד היום לפתרון בקישון, זה החוק לתיקון המעוות ואותם הסדרים שניסו לאתרים של שפיכה לים, שהם למעשה לא אפשרו לנו, התהליכים שלנו נגמרו מזמן, והם לא אפשרו להגיע למצב של פתרון אמיתי בנחל.

יובל תמיר: אומרים פה שהבוצה נקיה וכל מיני סיפורים.

יובל תמיר: אבל בסופו של דבר נשלחו 750 לוחמים לצלול בקישון, 150 מהם חולים בסרטן ועוד עשרות אם לא מאות חולים במחלות כרוניות ניווניות נוספות.

יובל תמיר: ולא רק זה, אלא שעכשיו מסתבר גם שהמחלות הללו, האמותציות הגנטיות גם עוברות לדור של הילדים שלנו.

יובל תמיר: ואתם צריכים להבין כל אחד, שאתם שולחים ילד קטן לשוט בקישון, אתם חורצים לא רק את דינו, אלא גם את דין ילדיו ודין נכדיו.

יובל תמיר: הוא הלך הוא אפילו לא נשאר לשמוע פה, האדון.

יובל תמיר: משרד הבריאות הגדול חקרו בחוף שמן שזה נחשב ים פתוח בין נמל הקישון לנמל חיפה, שזה גם איזור דיון הועדה.

יובל תמיר: תסתכלו בדוחות של חקר הימים והאגמים, בבוצה כמות המתכות היא עצומה, יותר גדולה אפילו בתוך נמל הקישון.

יובל תמיר: חקר הימים והאגמים משנת 1980 לא מאשר לצוללים שלו לנגוע במים כדי שבעוצמה שיורדים לקחת דוגמאות בוצה, באזורים האלה הילדים נשלחים לשוט שמה עד הימים האלה.

יובל תמיר: וההיתממות, זה בדיוק מה ששמגר האשים את כל המערכות בעצימת עיניים.

יובל תמיר: עצימת עיניים בטרמינולוגיה המשפטית זה בין גרימת מוות ברשלנות לרצח בכוונה תחילה.

יובל תמיר: אם עד דוח ועדת שמגר, זה היתה עצימת עיניים, יום אחרי ועדת שמגר שכולנו ידענו ובאמת עצמנו את עינינו, אז כבר יותר חמור מזה.

יובל תמיר: זה כמעט רצח בכוונה תחילה וזה אסור לנו שיקרה.

יובל תמיר: הילדים נשלחו בצורה צינית והועדה שאמרה להוציא את הילדים, היא קמה הרבה לפני שעלה הנושא הזה.

יובל תמיר: כי אני ראיתי גם מכתב של רשות הנמלים ששלחו לילדים הביתה, הילדים פשוט הפריעו לעבודות פיתוח הנמל, לבניית רציף, הילדים הסתובבו בין הרגליים, אז רצו לזרוק אותם החוצה.

יובל תמיר: יש בידי מסמך, אני יכול להביא אותו לועדה, שרשות הנמלים כותבים להורים שממליצה להעביר אותם, הם חיפשו פתרונות באזור של החוף השקט כדי להעביר את הילדים שלא יפריעו, לא בגלל שחס וחלילה שאולי ילד ימות מסרטן, והוא יצטרך לעבור את מה שאני עובר היום, עוד כמה שנים.

יובל תמיר: וזה דבר בלתי נסבל מבחינתנו.

יובל תמיר: אמר עמוס רון בנושא של צלילות בנמל הקישון - הצלילות מתבצעות עד היום ולא רק עם חליפות יבשות.

יובל תמיר: אני דיברתי רק לפני מספר ימים עם צוללים שצוללים בתוך הקישון.

יובל תמיר: הם אומרים, בקיץ חם לנו, אי אפשר לצלול עם חליפה יבשה.

יובל תמיר: אני יודע מה זה לצלול עם חליפה יבשה, אי אפשר לצלול - אז הם צוללים עם חליפות רטובות.

יובל תמיר: חברת אוקיינה שולחת את האנשים שלה בחליפות רטובות.

יובל תמיר: דייג שרוצה היום לרדת לתקן את קרקעית ספינתו, אף אחד לא אומר לו שאסור.

יובל תמיר: כל השילוט שקיים, זה קיים לאורך הנחל, כי רשות נחל הקישון באזור של פתח נמל הדיג, נגמר הסמכות שלה, או מטר יותר או מטר פחות.

יובל תמיר: והוא אמר לי, שהוא היה מנכ"ל משרד האנרגיה בתקופה של שחל והוא ראה בחקר הימים והאגמים, אובחנה זורחות, והוא אמר לי, לא תעזור אף חליפה באזור כי הקרקעית של הקישון או קרקעית של נמל חיפה, זה כור גרעיני אחד גדול.

יובל תמיר: זו היתממות.

יובל תמיר: אנחנו יודעים שצולל יורד למים, הוא שם את נפשו.

יובל תמיר: זה כמו לצלול בכור בדימונה.

יובל תמיר: אם אנחנו יכולים לקחת על אחריותנו את הדבר הזה.

יובל תמיר: עכשיו אתם מדברים על שיט של הילדים ולהפרדה במים.

יובל תמיר: תראו את הדייגים, יש כמה נמלי דייג בישראל, יש נמל באשדוד, יש נמל ביפו, תראו כמה חולי סרטן יש באשדוד באותן שנים ובאותה אוכלוסייה, שניים.

יובל תמיר: ביפו, אחד.

יובל תמיר: בעכו יש גם אחד.

יובל תמיר: ובקישון יש 70.

יובל תמיר: איך זה יכול להיות.

יובל תמיר: זה לא אנשים שצוללים כמונו.

יובל תמיר: אבל הסיפור הוא מוטרף לחלוטין בגלל קרינה רדיואקטיבית שמגיע מהצי ה6- וזה מגיע מחיפה כימיקלים,, כי הפוספט הישראלי עשיר מאוד באורניום וטוריום.

יובל תמיר: והנושאים עלו בועדת החקירה של שמגר.

יובל תמיר: ושמגר העלה את זה לבקרה של היועמ"ש לממשלה.

יובל תמיר: אבל בסופו של דבר, הדברים מסתובבים חוזרים, ולא קורה שום דבר והקטל הזה ממשיך.

יובל תמיר: גם בנמל חיפה שהוא נסגר ע"י ועדת שמגר לצלילה, היתה ועדה בין משרדית שהוקמה, עשו ניסויים בבני-אדם בניגוד לכל אישור במשהו שמותר.

יובל תמיר: פרופ' יונה אמיתי שם בועדה, שלח 94 צוללים לוחמים של שייטת 13 לאזור שידע שאסור, כדי להוכיח שלא חודר להם שום דבר דרך העור.

יובל תמיר: שמגר לא קיבל את זה כי הם ניסו להכשיל את הועדה.

יובל תמיר: לפני זה קבעו תקן של 16 שעות לכל חייל שלוחם בנמל חיפה, לא בקישון, בקישון אסור בכלל.

יובל תמיר: בנמל חיפה 16 שעות לכל חייל בלי לנגוע בבוצה.

יובל תמיר: אבל פה הרי כולנו יודעים, שאין דבר כזה לא לנגוע בבוצה וגם מפקד חיל הים יודע את זה.

יובל תמיר: לכן זה פה היתממות ואותה עצימת עיניים שאנחנו מדברים עליה חזור וחזור ועוד אחד צריך למות ועוד אחד צריך למות.

יובל תמיר: התבצעה העמקה של נמל הקישון.

יובל תמיר: ההעמקה הזאת לצורך בניית רציף מזרחי, אין בעיה.

יובל תמיר: אבל ההעמקה הזאת מתבצעת שבעה חודשים.

יובל תמיר: מהיום הראשון שבעה חודשים, 24 שעות ביממה, דקה דקה, שעה שעה, יוצאת בוצה אל החוף.

יובל תמיר: זה אותה בוצה ששמגר אומר, שמספיק טיפה מגע איתה.

יובל תמיר: חודשים, איך אתם יכולים להפריד את השכבה הזאת מהזאת.

יובל תמיר: אני עמדתי ביום חמישי שעבר, וראיתי את הספינה מפנה את הבוצות הקשות, בשביל להפליג 20 מייל מעבר למדף היבשת, הספינה שמפליגה בעשרה קשר וזה ספינה מהירה, צריך לקחת בשעתיים להפליג צד אחד, שעה לרוקן את הבוצה ושעתיים לחזור, חמש שעות.

יובל תמיר: אני מדדתי זמן מהרגע שהיא יצאה מלאה בוצה עד שהיא חזרה, 40 דקות.

יובל תמיר: לא ייתכן שב-40 דקות היא הגיעה ללב ים, שפכה את הבוצה וחזרה.

יובל תמיר: יש לנו עדויות של אנשים שעבדו על הריבל הזאת, מה קורה באמת עם פינוי הבוצה.

יובל תמיר: לפחות עד לפני שש שנים שהייתי מפקד יחידת איתור של חיל הים, הבוצה נשפכה ליד אתר הצוללת שירד במרכז במפרץ של חיל הים.

יובל תמיר: יש שם המון ערימות של בוצה רעילה ממרכז המפרץ.

יובל תמיר: אף אחד לא יוצא כי זה עולה הרבה כסף וזמן.

יובל תמיר: אז שלא יספרו פה סיפורים.

יובל תמיר: הרי האמריקאים ניסו להזיז את הצוללת שירד, יש שם בוצה שניסו לכסות אותה עם הדייגים.

יובל תמיר: שלא יספרו לנו את הסיפורים.

יובל תמיר: טוענים שאלי קנדל אישר מיליון שלוש מאות אלף קוב לשפוך לאורך החופים באזורים שאזרחים צוללים, ואמהות וילדים לאורך חופי הקריות.

יובל תמיר: וזה גם צריך להיחקר הדבר הזה.

יובל תמיר: לשם, חמש משאיות מפנות כל הזמן את הבוצה בערך 20 מ' ממגורי האנשים וחיילים בבי"ס הטכני של חיל האוויר ליד צער בעל חיים בטכני.

יובל תמיר: הבוצה היא מועפת, היא מורחפת עם הרוח.

יובל תמיר: אני הייתי שם ביום רוח, היא עפה כמו אני לא יודע מה.

יובל תמיר: אני פניתי למשרד לאיכות הסביבה, היה שם הפקח לקח בדיקות והם לוקחים בדיקות.

יובל תמיר: אמרתי לו, תראה לי את הבדיקות, פניתי לדוברת התמיכה לריבלין, ביקשתי לאכוף משם מידע, שתראה לי את הדוחות ניתור של הבוצה.

יובל תמיר: עמד ד"ר רישפון גם בועדת שמגר ואמר שאין במדינת ישראל אפילו תקן מים.

יובל תמיר: הוא אמר שהמים של הקישון שהם היו בשיא הזיהום עומדים בתקן מי השתיה של מדינת ישראל.

יובל תמיר: דובר על קוליפורמים צואתיים.

יובל תמיר: התקן לא מתייחס למתכות כבדות, לא התייחס כבר בתקופה ההיא.

יובל תמיר: לא התייחס לנושא של כל מיני חיידקים אחרים שהם קוליפורמים צואתיים, והוא לא התייחס לרדיו אקטיביים.

יובל תמיר: אותו דבר לפינוי בוצה.

יובל תמיר: אם הבוצה היא בסדר וזה רק חול, אז למה רוצים לשרוף אותה.

יובל תמיר: משרד לאיכות הסביבה הסביר לי שהנתונים שלהם, למעשה הם מקבלים את הדוחות של רשות נחל הקישון.

יובל תמיר: רשות נחל הקישון זה גוף שהוא בנוי מכל המזהמים, מוצגים בו כל המזהמים הגדולים של הנחל.

יובל תמיר: לכן הוא לא אובייקטיבי, הוא ממונה ע"י ראש עיריית חיפה.

יובל תמיר: שאני באתי לקבל מידע מהמכון לחקר הימים והאגמים, הם אמרו, אנחנו לא יכולים לתת לכם מידע, כי אנחנו ממומנים ע"י המפעלים המזהמים, לכן אם אנחנו נתן לך מידע, זה יחסוך כל מיני תהליכים במפעלים, אז אנחנו לא יכולים לתת לך.

יובל תמיר: בסופו של דבר האזרח הקטן, אין מי שיגן עליו.

יובל תמיר: ולכן צריך לקום גוף שיקבע קודם כל תקני מים ובוצה.

יובל תמיר: ולא לעשות הפרדה בין המים לבוצה.

יובל תמיר: אנחנו מבקשים להיות שותפים לגוף הזה.

יובל תמיר: שהגוף לא יהיה תלוי לא בשום מזהם ושום דבר אחר, אלא הוא יהיה נקי לחלוטין.

יובל תמיר: והוא ידאג אחרי זה לראות מה קורה בנחל.

יובל תמיר: אחרת לא נוכל לסיים.

יובל תמיר: לפני שאנחנו עושים כל פעולה, בואו נוציא את בני האדם מהר ככל האפשר, וזה גם צוללים וזה גם דייגים וזה גם ילדים קטנים ששטים, וגם חותרי קייקים שנכנסים לתוך הקישון עד היום, וגם את לוחמי חיל הים שצוללים בכל מיני איזורים אסורים.

יובל תמיר: בואו נפסיק את זה קודם ואחרי זה נתחיל לדבר.

עמרם מצנע: עיריית חיפה במשך תשע שנים.

עמרם מצנע: אני ליובל מקשיב הרבה.

עמרם מצנע: יובל בטח טוען שאני רק שומע, אבל אני גם מקשיב ואני בהחלט לא שם את עצמי במקומו.

עמרם מצנע: אני חושב שהמאבק שלו הוא נכון וצודק.

עמרם מצנע: אבל בסופו של דבר צריך לבחון בעיקר מה נעשה וכיצד זה נעשה ומה כמובן צריך לעשות בעתיד.

עמרם מצנע: אחד ההישגים הענקיים של מדינת ישראל על רשויותיה, משרד איכות הסביבה, עיריית חיפה, רשות נחל הקישון, זה תהליך שיקום נחל הקישון.

עמרם מצנע: זה החלק המלא של הכוס והוא הרבה הרבה יותר מחצי.

עמרם מצנע: בואו נזכור מה היה מצבו של הקישון לפני יותר משמונה שנים, כאשר הוקמה רשות נחל הקישון בשיתוף פעולה עם משרד איכות הסביבה ועיריית חיפה.

עמרם מצנע: כל מערך הצלילות והבדיקות והנושא הקרוי, שייטת 13, זה צלילות שנעשו כמובן לפני.

עמרם מצנע: במערך השמונה שנים האלו הנחל הגיע להישג אדיר.

עמרם מצנע: הופסקו הזרמות השפכים התעשייתיים, מה שנשפך היום זה בעיקר תמלוחות.

עמרם מצנע: ובמהלך בדיקות ארוכות, החל מתחילת נדמה לי 2002, המצב של ההזרמה של הנחל הוא עומד בכל התקנים.

עמרם מצנע: אני מדבר על תהליך של שמונה שנים.

עמרם מצנע: צריך להבין שום דבר לא קורה בין לילה.

עמרם מצנע: ובטח לא בהצהרות ובסיסמאות ופופוליזם.

עמרם מצנע: רשות נחל הקישון קמה לפני ש"התפוצצה" בעיית המחלות של שייטת 13.

עמרם מצנע: וכאשר העסק הזה התחיל, כבר רשות נחל הקישון היתה בשלב מאוד מתקדם.

עמרם מצנע: עכשיו זה לוקח הזמן.

עמרם מצנע: התעשיות היו צריכות להתרגל לכך, הושקעו עשרות מיליוני דולרים כדי להגיע למצב שבו ההזרמה היא כפי שהיא היום.

עמרם מצנע: יש היום דוגמים אוטומטיים על כל הצינורות של הרשויות השונות ששופכות עדיין לנחל הקישון.

עמרם מצנע: אבל שפכים מטוהרים, בעיקר תמלוחות.

עמרם מצנע: יש גם דוגם אוטומטי שנחנך לפני חצי שנה, בתוך הנחל עצמו, לא רק לבדוק מה יוצא בצינורות, אלא לבדוק גם מה התוצאה בתוך הנחל.

עמרם מצנע: אין לזה מודל בשום מקום.

עמרם מצנע: והוא עובד ודוגם באופן אוטומטי את הדגימות הללו.

עמרם מצנע: זה דרך אגב, מכון הטיהור של איגוד ערים חיפה, שהיא אחת המזהמים הראשיים, לא במתכות כבדות, אבל בעיקר בחומרים אורגניים, בעיקר הקוליפורמים וכל הדברים האלו שהם עלו אח"כ בסדר גדול בגלל שהחומצה טופלה.

עמרם מצנע: אני גרסתי ואני גורס גם עכשיו שצריך להתייחס גם לשאלה האם מותר או לא מותר לשוט ולקיים פעילות של ספורט ימי בכניסה לנחל הקישון, לא באיזה שהיא ראייה טוטאלית.

עמרם מצנע: אני חושב ואני כך ראיתי כראש עיריית חיפה ולקחתי על עצמי אחריות, למרות מה שיובל אומר, למרות שנאמר בתקשורת, אני קמתי ואמרתי אני כראש עיריית חיפה וכיו"ר נחל הקישון, לוקח על עצמי אחריות לאשר פעילות בנחל.

עמרם מצנע: אני אומר את זה גם כאן.

עמרם מצנע: ובסוף צריך לקחת אחריות ובמדינה שלנו אם כל אחד ייקח אחריות בתחום שלו, ניראה גם אחרת.

עמרם מצנע: וכאשר באמת אחרי הדוח הראשון של שמגר הוא המליץ להפסיק.

עמרם מצנע: דרך אגב להפסיק את פעילות הממוסדת.

עמרם מצנע: כי ארגונים לא ממלכתיים אין איסור לשוט בנחל, גם לא בתוכו.

עמרם מצנע: רשות נחל הקישון חויבה לשים שלטים שמורים על כך שיש בזה סכנה.

עמרם מצנע: ועל כן ארגונים, עמותות וולונטריות שעוסקות בעיקר בחתירה, בקייקים, עדיין עושים תחרויות, לא אל תוך הנחל עצמו, אבל באזור מה שנקרא מפרץ הקישון ונמל הקישון.

עמרם מצנע: ובזמנו בעצה אחת ובתיאום, אני לוקח על עצמי אחריות רק כאשר מודד את זה עם אנשי מקצוע, ומשרד הבריאות ומנחם טל היה שותף מלא לקבוע בבדיקות איטיות, האם מותר או אסור לשוט בנחל.

עמרם מצנע: כל זה הופסק כמובן אחרי הדוח הראשון של ועדת שמגר.

עמרם מצנע: אני הופעתי בפני ועדת שמגר, אמרתי את אותם דברים שאני אומר פה היום.

עמרם מצנע: ואני חושב שאנחנו צריכים להתנהל בצורה מסודרת.

עמרם מצנע: מה ז"א, יש במדינת ישראל רשויות.

עמרם מצנע: משרד הבריאות הוא זה שקובע למשל אם חוף רחצה נסגר כתוצאה מזה שהמים זורמים או לא.

עמרם מצנע: משרד הבריאות הוא שצריך להורות עפ"י בדיקות, האם המים כשירים לשיט או לא.

לאה נס: היא חיי אדם.

עמרם מצנע: קובעות.

עמרם מצנע: הם קובעים אם מותר לשתות את החלב או אסור לשתות החלב.

עמרם מצנע: לא משרד איכות הסביבה וגם לא אני.

עמרם מצנע: הם קובעים מה רמת הזיהום באוויר שהיא מסוכנת או איננה מסוכנת.

עמרם מצנע: הוא אומר לך, אני בדקתי את המים.

עמרם מצנע: המים מבחינת התקנים, מבחינה עמידה בתקנים, מאפשרים פעילות ספורטיבית.

עמרם מצנע: אבל בדוח ועדת שמגר, באותה מפה, המפה כוללת אזורים שבהם הועדה קבעה, דרך אגב היא לא אסרה.

עמרם מצנע: הלוא הועדה לא אסרה את זה לעולם.

עמרם מצנע: הועדה קבעה ובעניין הזה משרד איכות הסביבה צריך וזאת אחריותו, לקבוע מהם הקריטריונים ולבדוק אותם בצורה רציפה שמאפשרת החזרת הפעילות.

עמרם מצנע: הלוא ועדת שמגר לא שמה את עצמה כשופט עליון וסופי, המודיע שאסור לעשות פעילות בנחל או בכניסה לנחל לעולם.

עמרם מצנע: היא גם לא אמרה אם תפנו את הבוצה או לא תפנו את הבוצה.

עמרם מצנע: היא קבעה שצריכה לשבת ועדה מקצועית ולקבוע מהם הקריטריונים.

עמרם מצנע: ואם המים יעמדו בקריטריונים האלה, ניתן לחזור לפעילות.

עמרם מצנע: ואני אומר את כל הדברים האלה כי אני חושב שזה לא יהיה נכון שאנחנו בגלל לדעתי, היסטריה מיותרת נפסיק את כל הפעילויות שיש להן ערך בפני עצמן.

עמרם מצנע: נשארת בעיה מרכזית והיא בעיית הבוצה.

עמרם מצנע: הבוצה יכולה להיות מטופלת.

עמרם מצנע: זה עולה כסף.

עמרם מצנע: יש מנגנון שאפשר דרכו לעבוד.

עמרם מצנע: ושותפות צריכה להיות של הגורמים המזהמים, יש שבעה גורמים מזהמים גדולים שתרמו את הזיהום לנחל.

עמרם מצנע: הם דרך אגב, גם מימנו את הפיילוט שנעשה בבית-חרושת נשר, עלה 700 אלף ש"ח, 100 אלף ש"ח כ"א וזה היה בעצם פיילוט לא רק לבדיקת האפשרות לשרוף את זה במשרפות, אלא גם לגבי שותפותם ואחריותם של המפעלים.

עמרם מצנע: צריך לאשר תכנית אב, תכנית אב לקישון ולאגן הקישון אושרה, גם בממשלה.

עמרם מצנע: תכנית האב הזו משרטטת מה צריך לעשות במדויק כדי לשפר את המצב.

עמרם מצנע: ואז צריך לבוא אל שבעת המזהמים, אל הממשלה ואל הרשויות השונות לאורכו של הנחל, גם רשויות מקומיות וגם רשויות ממלכתיות, כמו רשות הנמלים.

עמרם מצנע: וכולם צריכים להיות שותפים בהוצאה שלפי הערכתי, מתקרבת ל350- מיליון ש"ח וכוללת בתוכה את כל מערך טיהור הנחל וניקוי כל האזורים הקרובים אליו.

עמרם מצנע: ובזה גם נסיים את בעיית הבוצה.

עמרם מצנע: זה לא כסף קטן, אבל יש לו שותפים חוץ מהכסף של המדינה.

עמרם מצנע: וזהו המהלך הכי חשוב שצריך לעשות אותו בעתיד.

עמרם מצנע: בנושא של הסביבה אני תמיד טוען שאנחנו נורא מאוהבים במצב הקיים.

עמרם מצנע: כי כל פעם שיש איזה רעיון לתקן את המצב הקיים, הלוא צריך לעשות משהו עם הלכלוך.

עמרם מצנע: כל הגורמים המקצועיים, כולל גורמים מקצועיים בינלאומיים אובייקטיביים לחלוטין קבעו שכדי לטפל בנחל טיפול אמיתי, גם את התמלחות לא צריך לשפוך לתוך הנחל, אלא לשפוך לים.

עמרם מצנע: כי הים את התמלחות יכול לסתור ולקבל אותם אותו לתוכו.

עמרם מצנע: נושא של השריפה בבי"ח נשר, היה פיילוט.

עמרם מצנע: הפיילוט הזה קבע את מה שקבע.

עמרם מצנע: יש באותם אגמים הרבה מאוד בוצה.

עמרם מצנע: חלקה כפי שנאמר מתחלקת לכמה חלקים.

עמרם מצנע: אבל המזוהמת שבתוכה צריכה להתפנות והיא היקרה ביותר, או כמובן לשרוף אותה או להעביר אותה למרכז לטיפול בפסולת מסוכנת.

עמרם מצנע: אבל את זה צריך לעשות.

עמרם מצנע: גם לשחרר את הקרקעות וגם כדי להפסיק את הפעולה.

עמרם מצנע: כח"כ ששותף בועדה לאיכות הסביבה, צריך לפקח על הרשויות, צריך לבדוק אותם, צריך לבדוק את הטענות שמעלה פה יובל לגבי דברים שקורים בשטח.

עמרם מצנע: יש לרשויות חלק בזה וצריך לתבוע את זה מהם.

עמרם מצנע: חלק מהדברים הם אולי אפילו פליליים.

עמרם מצנע: וצריך לבדוק אותם ולעשות.

עמרם מצנע: אבל לא להגיע להיסטריה ולתוצאה שבה אנחנו ביד אחת לא מטיבים עם עצמנו וביד שניה הורסים את המערכות שצריכות להתקדם, לפעול ולוקח זמן לעשות אותם.

עמרם מצנע: אני אינני יודע אם הועדה הזו ביקרה ברשות נחל הקישון.

עמרם מצנע: ואם לא, אני מאוד ממליץ, אני מניח שיזמינו אתכם.

עמרם מצנע: אני מאוד ממליץ לבוא לבקר בנחל הקישון ברשות, לקחת סירה, לשוט לאורכו.

עמרם מצנע: ביה"ס לספורט ימי שממוקם בתוך נמל הקישון, לא בתוך נחל הקישון, ופעל לאורך הרבה זמן והמים שם נקיים כי משם הם רק יוצאים אל הים הפתוח.

עמרם מצנע: עשינו בדיקה - הלוא מה היה החשש - שילד ייפול למים.

עמרם מצנע: אני רוצה להגיד לכם שבמאה אחוז מהמקרים לא נפלו ילדים למים.

עמרם מצנע: אני חושב שהספורט הימי הוא ערך, יש לו חשיבות, צריך לעשות אותו ללא סיכון חיי אדם.

לאה נס: שנים, לפני דוח שמגר ולמרות זה צללו ושטו ודגו.

עמרם מצנע: הקישון עבר תהליך מדהים של שיקום.

עמרם מצנע: יש עוד הרבה מה לעשות.

לאה נס: הדברים שנאסרו בדוח שמגר, ששוב גם לדעתי הם הגיעו באיחור, וכולנו יודעים שזה הגיע באיחור.

לאה נס: מספיק.

לאה נס: להיות שהיא לא נוגעת בשפך הנחל שעליו מדברים.

לאה נס: שפך הנחל ששם מתבצעים גם השיט, גם הדיג.

לאה נס: כי כולם, ברור להם שבנחל עצמו לא מתקיימת פעילות.

לאה נס: אבל אנחנו מדברים על הפעילות שהיא בקטע המקשר שייתכן שבזה אתם לא פועלים ולא בודקים.

אביטל גזית: לטינים לחלוטין ומי שקורא אותם, יכול לראות אותם.

אביטל גזית: והגבתי דרך אגב גם בועדת שמגר בעניין הזה.

אביטל גזית: הנחל והמפרץ ונמל הדיג חד הם.

אביטל גזית: פעם אחת גאות-שפל מכניסה את הים אל הנחל ופעם הנחל יוצא החוצה.

אביטל גזית: ומזלך אם היית בזמן שהיתה גאות או היה שפל.

אביטל גזית: וכן ההתייחסות במצב כל-כך גרוע שנחל הקישון היה, גם לסטנדרטים בינלאומיים הוא היה כל-כך גרוע והחוכמה היא קטנה מאוד לשפר את מצבו ולראות שהוא שונה עשרות מונים.

אביטל גזית: אני אומר לכם מבדיקות, מניתור שאנחנו מבצעים מדי שנה, פעמיים שלוש בשנה, של הקטע המדובר.

אביטל גזית: המצב הוא גרוע ביותר.

אביטל גזית: ואני מתפלא יוסי שאתה מציג את הדבר שאיכות המים היא כל-כך טובה.

אביטל גזית: זה שדגים נכנסים לנחל אין לזה ולא דבר למה שזה אומר עבורנו.

אביטל גזית: הדגים ירגישו לא טוב, הם יברחו משם.

אביטל גזית: חוץ מזה שהם מושפעים הם לא יודעים את זה במיטיב ואת זה אנחנו לא יודעים.

אביטל גזית: אנחנו מוצאים אותם מתים, רק עכשיו שדגים חזרו לנחל בקטע הזה מדי פעם יש אירועי תמותה מסיביים, שלא ראינו אותם בעבר, קודם לא היו דגים בנח"ל.

אביטל גזית: אני פשוט נדהם לאחר כל הסיפור שכולנו חווינו בנושא של הקישון ומה שקרה, אם נמצא קשר מובהק או לא נמצא קשר מובהק, זה לא קשור שהאנשים מוכנים להסתכן על חשבון מישהו.

אביטל גזית: מכובדי מצנע, אתה מכיר אותי היטב.

אביטל גזית: אני רוצה לומר לכם שמבחן התוצאה מוכיח לנו שגם הרשויות כולל משרד הבריאות שגו וקרה מה שקרה.

אביטל גזית: כאשר ריכוזי המזהמים הם גבוהים זה לא חוכמה.

אביטל גזית: מספיק שאני אמצא קדמילו בריכוז גבוה אני אוכל להגיד, זה יכול לגרום לתמותה, זה יכול לגרום לסרטן, זה יכול לגרום לאפקט כזה או אחר.

אביטל גזית: החוכמה הקשה היא כאשר הקדמילו מגיע לריכוזים מאוד נמוכים.

אביטל גזית: אבל יחד עם הקדמילו יש גם אהרסן בריכוזים נמוכים, יחד עם אהרסן יש גם פנוליום, יש קצת בנזין, כולם ירדו בסטנדרט.

אביטל גזית: אבל הקוקטיל הזה אין לנו תקדים.

אביטל גזית: את זה לא מבינים.

אביטל גזית: אם אתה לוקח כל חומר בנפרד הוא עומד בסטנדרט, אז אין לי בעיה.

אביטל גזית: אבל הקוקטיל שאנחנו לא יודעים, אנחנו יודעים את העובדה, אחד ואחד זה שלוש או ארבע או חמש.

אביטל גזית: אחד משפיע על הרעילות של השני והוא גורם לו להיות הרבה יותר רעיל ממה שהוא היה בלי הנוכחות של החומרים האחרים.

אביטל גזית: אני פשוט נדהם שמישהו חושב שאפשר לתת לילדים לשוט בנחל או בקרבת הנחל.

אביטל גזית: נכון אז פעילות ימית היא נורא חשובה, צריך למצוא לה אלטרנטיבה, לא בנחל ולא בקרבתו.

אביטל גזית: צלילה, צריך להיות אדם שהוא לא מבין את העניין שהוא לוקח על עצמו את הסיכון.

אביטל גזית: הנושא של הדיג - מכיוון שדגים נעים ממקום למקום, כל דיג אפילו אם הוא נעשה במפרץ לכאורה במים נקיים, לא מבטיח לנו שהדג לא היה קודם בנחל.

אביטל גזית: ולחזק את מה שנאמר קודם ע"י שניאור, שהמים והבוצה חד הם, הדגים מוזרמים לבוצה, מה לעשות, הם אוכלי קרקעית.

אביטל גזית: יש רבים מהם אוכלי קרקעית וזה עובר בשרשרת המזון.

אביטל גזית: האצות אוגרות קצת, מכפילות את זה קצת בגופם והזחל של איזה חרק מכפיל את זה עוד בגופו והדג אוכל אותו והנה אנחנו פתאום מוצאים בדג כמויות מאוד מאוד גדולות.

אביטל גזית: ולכן ההתייחסות לנחל היום במצבו היא שהנחל מסוכן וכך צריך להתייחס אליו ואל סביבתו, עד שסיפור הבוצה לא יוצג פתרונו המלא, אני אם הייתי עומד וסמכותי היתה להגיד אם מותר או אסור, הייתי אומר אסור ללא כחל וסרק.

מתי שולימוביץ: הקישון לכמה שלבים.

מתי שולימוביץ: שלב ראשון זה 1.1.02, כאשר יפסיקו להזרים לנחל את כל המזרימים שפכים לא מטופלים.

מתי שולימוביץ: שנת 2002, 1.1.04 זה תקופת ביניים.

מתי שולימוביץ: כאשר המזרימים יזרימו תמלחות ברמה ובגלישה כפי שניתן ע"י בשיתוף פעולה עם המשרד לאיכות הסביבה.

מתי שולימוביץ: וזה שלב ביניים בלבד עד 1.1.04 כאשר יימצא פתרון להזרמת המטוהרות בדרכם מספיק נקיה כדי שיוכלו להזרים.

מתי שולימוביץ: באחד הפתרונות היתה הזרמה לים ע"י הקמת צינור מוצא ימי.

מתי שולימוביץ: מתוך הנחה שלא יזהמו את הים, ולא יפריעו לשיקום נחל הקישון.

מתי שולימוביץ: זה נעשה בשיתוף פעולה, עם עבודה מקצועית ביותר, עם הקמת מערך ניתור מכוון ופיקוח של כל המזרימים לנחל.

מתי שולימוביץ: ז"א, שהכל היה במכלול להקים מערך ממשך לבדיקות ולניהול של כל המזרימים לנחל.

מתי שולימוביץ: לכן אנחנו כרגע נמצאים בתקופת ביניים של שיקום הנחל בתוך תכנית אב שלנו.

מתי שולימוביץ: שזה אומר הזרמת תמלחות לנחל מטוהרות תעשייתיות.

מתי שולימוביץ: אבל הם לא מתאימים, התקנים שניתנו להם הם לא מהנחל, שיהיה לכם ברור, זה לים.

מתי שולימוביץ: לכן הם תמלחות מטוהרות.

מתי שולימוביץ: נחל הקישון הוא אמנם אחד מהנחלים הכי גדולים בארץ, אבל גוף המים שלו קטן.

מתי שולימוביץ: אנחנו לא גמרנו את העבודה, אנחנו צריכים להשיג לו תכנית מים כדי להשיג את אספקת מים לנחל.

מתי שולימוביץ: יש לנו תקן איכות מים סביבתי.

מתי שולימוביץ: בעצם לוח הזמנים שלנו יסתיים עם השלמת והחזרת הנחל לציבור והשלמת הטיפול האקולוגי המלא של הנחל, זה 2010.

מתי שולימוביץ: יש לנו תקן איכות סביבתי למי הנחל שבתוך הועדה הבין משרדית שהוקמה ב2002- זה התחיל ב- 1997 וסיימה את העבודה.

מתי שולימוביץ: זה כל המשרדים עם אחריות מאוד כבדה ומקצועית.

מתי שולימוביץ: משרד הבריאות, קודם כל הכל נעשה תחת פיקוח ושיתוף פעולה מלא עם המשרד לאיכות הסביבה.

מתי שולימוביץ: לכן כשאומרים המים מאוד נקיים, נכון, היתה פשוט קפיצה מאוד מאוד חזקה.

מתי שולימוביץ: אנחנו דרך אגב חילקנו לכם חומר שמראה באמת את הקפיצה מבחינת איכות המים.

מתי שולימוביץ: אבל תחשבו, מדובר על 370 מיליון ש"ח כדי לשקם את הקישון.

מתי שולימוביץ: זה כסף רב.

מתי שולימוביץ: צריכים לפנות את הבוצה.

מתי שולימוביץ: צריכים קודם כל להשיג מים נקיים שיהיו מסופקים לנחל.

מתי שולימוביץ: רשות נחל הקישון היא גוף קטן.

מתי שולימוביץ: אנחנו ארבעה אנשים בתוך הגוף.

מתי שולימוביץ: מתוך זה יש מתכנן סביבתי, יש מהנדסת כימיה שמפקחת וזאת העבודה שאנחנו עושים.

מתי שולימוביץ: כל החומר שסופק לועדת שמגר סופק על-ידינו.

מתי שולימוביץ: ז"א אנחנו אלו שהופענו בועדת שמגר.

מתי שולימוביץ: רק מערכת הפיקוח שלנו עולה המון המון כסף.

מתי שולימוביץ: איכות המים נכון להיום מאוד מתאימה לתמלחות שמוזרמות לנחל.

מתי שולימוביץ: יש הרבה תרכובות חונקות, זרחות, שיכולה להריץ את פריחת האצות בנחל.

מתי שולימוביץ: שיש שינויים דרסטיים מבחינת חמצן מומס בנחל.

מתי שולימוביץ: ויש הרבה מקורות דיפוזים שמגיעים אפילו ממעלה הנחל.

מתי שולימוביץ: הנחל הוא מתחלק למעלה הנחל ומורד הנחל.

מתי שולימוביץ: על מורד הנחל שהיה מזוהם ביותר ואנחנו מדברים על שיפור עצום שחל ב1.1.02-, זה בעצם מורד הנחל.

מתי שולימוביץ: יש לנו גם את המעלה שאנחנו צריכים לשקם.

מתי שולימוביץ: שיקום הנחל נמצא בשלב ביניים, בין שנים 2001 ו2002- באמת קפיצה דרסטית באיכות מי הנחל.

מתי שולימוביץ: בשנת 2003 חלה הרעה באיכות המים בעקבות ריכוזי חנקות וזרחות החורגים מהתקן.

מתי שולימוביץ: למרות השיפור באיכות המים, עדיין רחוקה הדרך לשיקומו המלא של הנחל.

מתי שולימוביץ: יש להפסיק כל הזרמה החורגת אל הנחל.

מתי שולימוביץ: ההזרמה לנחל תהיה חייבת לעמוד בתקן איכות מי הנחל, לרבות מכון הטיהור חיפה.

מתי שולימוביץ: צריכים לנקות את קרקעית הנחל.

לאה נס: השיט שאותם אנחנו חושבים שאסור שהם יהיו.

מתי שולימוביץ: רשות הנחל.

רנית רוזנטל: בעלי כעובדה נפטר מהקישון.

רנית רוזנטל: יגידו כך או כך, לא משנה.

רנית רוזנטל: המומחים האמריקאיים הטובים ביותר בעולם יעידו ששלושה גידולי מוח במקומות שונים במוח מסוגים שונים, זה תוצאה של השפעה רדיואקטיבית חיצונית כלשהי.

רנית רוזנטל: הם לא ידעו להסביר מה, אבל הם לא היו מעורבים בעניין הקישון.

רנית רוזנטל: בעלי מת בגלל הקישון.

רנית רוזנטל: חיי חרבו בגלל הקישון.

רנית רוזנטל: הוא צלל המון בקישון.

רנית רוזנטל: כל הזמן היה בתוך המים.

רנית רוזנטל: כתבתי משהו שאני מקווה שייכנס לך לאיזשהו מקום בלב על מנת שתבין שמדובר בחיים של אנשים: "לו אריק היה היום בחיים, לא היה מאמין איך הולכת בוצת מוות נשלח במסירות נפשו, בעיוורון מוחלט, לילה בחורף סוער במיוחד, קר בקפיצת לוחמים בקישון השוקעים לתוך גורל אכזר.

רנית רוזנטל: נחל ירקרק עם ריח של כימיקלים נפט ושמנים שהדגה כבר שלושים שנה לא בחיים.

רנית רוזנטל: ואיך אנחנו שואלים, איך לתוך זה הם נכנסים.

רנית רוזנטל: לו אריק היה היום בחיים לא יאמין כיצד דבקות במטרה, אהבה כל-כך גדולה למדינה, רוח התגייסות ועשייה מעוורת את המחשבה במטרה כל-כך טהורה, תחת למלכודת חשוכה, הם עיוורים, הטביעו עצמם בלהט עשייה וציונות.

רנית רוזנטל: שכחו להבין שבתוך בוצה אין חיים.

רנית רוזנטל: לו אריק היה היום בחיים לא מאמין איך ממשיך לגדול הקישון ואט ואט טובע ונחרב המקום שכה אהב.

רנית רוזנטל: חברה הנשדדת מהרצון לכיבוש השלמה פוגעת במי השתייה והאדמה בנוף הירוק באוויר הנשימה בלהט הקדמה רצים כולם ככבשים תמימים כמו אריק ללב הביצה.

רנית רוזנטל: ואיך, איך זה שאנחנו עדיין שומעים בתוכה.

רנית רוזנטל: לו אריק היה היום בחיים לא מאמין איך במותו הסמלי עדיין לא הסיקה המדינה שום מסקנה.

רנית רוזנטל: שומרים על ….

רנית רוזנטל: אותם ציוניים עיוורים, ואנחנו שוקעים וטובעים קורבנות הצרה של אותה חברה שיהיה בסדר, הבינוניות והחפיף המשבש את סדר המחשבה.

רנית רוזנטל: אנחנו עיוורים, שבויים בלהט עשייה וציונות.

רנית רוזנטל: שוכחים להבין בתוך בוצה אין חיים.

רנית רוזנטל: לו אריק היה היום בחיים, מצחיק נורא לומר שדווקא הוא מכולם האמין, כן האמין באותם עיוורים, באותה רוח הגשמה, עשייה ואהבה, באותה נתינה ללא גבול מדינה, יציצו לראות את חורבן בהיות האדמה.

רנית רוזנטל: הוא הלוחם הציוני עם העקרונות והערכים, האמין שכרבים כמוהו רצים כולם כיום כעיוורים.

רנית רוזנטל: אבל איך מפה ממשיכים.

רנית רוזנטל: לו אריק היה היום בחיים היה עומד כאן בעצב ומסביר שהוא קורבן של עיוורון החברה והקישון המתעצם מסמל להתפתחות הרסנית של אותה טביעה.

רנית רוזנטל: ואנחנו שעסוקים במרוץ החיים, שוכחים שבבוצת מוות כנראה אין חיים".

שמואל חן: אקצר.

שמואל חן: אני רוצה לומר דבר אחד.

שמואל חן: מד"ר יוסי ענבר, סמנכ"ל לאיכות הסביבה שמענו שאין צורך לשים את הרשויות על ספסל הנאשמים.

שמואל חן: אני כן מאשים.

שמואל חן: אני מאשים בפירוש, אני מאשים את המדינה ואת רשויותיה במהלך רשלני של עשרות שנים בהפיכת נחלי החוף והקישון הוא הראשי שבהם, הפיכת נחלי החוף לתעלו ביוב פתוחות.

שמואל חן: אני הייתי תלמידו של אביטל גזית, למדתי ממנו אקולוגיה.

שמואל חן: אני לא רוצה לדבר על אקולוגיה כרגע.

שמואל חן: אני רוצה לדבר גם על רגשות ולהתייחס גם למה שאמר עמרם מצנע.

שמואל חן: אני בתור ילד ראיתי איך בין לילה נחל אלכסנדר הפך לנחל ביוב.

שמואל חן: אנחנו בימי הקיץ היינו נוסעים לשם לשיט, ולא אשכח את היותי ילד בן 5 שיום אחד שט בנחל מלא דגים ולמחרת הדגים פשוט צפו על-פני הנחל והנחל הצחין והיה מת.

שמואל חן: וזה מה שקרה לכל נחלי החוף במדינת ישראל.

שמואל חן: אני חושב שאנחנו רואים פעם אחר פעם כאן בועדה שההיסטריה של התושבים, של האזרחים הפשוטים, ובעניין הזה אני מתייחס לדברים של יובל תמיר, ההיסטריה הזאת מעלה ומציפה את האמת לאמיתה.

שמואל חן: אנחנו פשוט נמצאים כאן בארץ שהולכת ומזדהמת והגיע הזמן פשוט לעצור את זה.

שמואל חן: והגיע הזמן שהרשויות פשוט יתעשתו ויבינו שיש כאן כתב האשמה חריף וצריך להתעשת ולטפל בבעיה הזאת.

יריב אברמוביץ: בעדינות גדולה.

יריב אברמוביץ: אנשים שאחראים באופן ישיר לחלק מהדברים שקרו.

יריב אברמוביץ: אז אלף, הם נגועים ואני מסתכל להם בעיניים.

לאה נס: לדון בנושא ואני מבקשת להתייחס בהתאם.

יריב אברמוביץ: שמשהו לא טוב קורה בקישון או קרה בקישון או יקרה בקישון.

יריב אברמוביץ: יש עקרון כללי, ידוע, עולמי, אנחנו לא המצאנו את הגלגל במדינת ישראל, שנקרא הזהירות מונעת.

יריב אברמוביץ: התחושה והאמירה שמישהו לוקח אחריות על מעשה, לא פותרת את הבעיה עצמה.

יריב אברמוביץ: העובדה היא שאם יש ספק, אין ספק.

יריב אברמוביץ: ואם יש ספק בנחל, ואני מאוד זהיר ואני לא נכנס לויכוחים המדעיים ולכל הדיאגרמות וכל המספרים.

יריב אברמוביץ: יש ספק בעניין הזה, צריך לעצור את הפעילות הזאת.

יריב אברמוביץ: וצריך למצוא מנגנון שיפקח על הדבר הזה.

יריב אברמוביץ: והאנשים יודעים ומרגישים בבטן וצריך ללכת אחרי האינטואיציות שלנו, אנחנו כולנו יודעים שקרו דברים.

יריב אברמוביץ: האמירות של רנית לא נולדו מהשמים.

יריב אברמוביץ: אנחנו בתחושה שלנו שמאבק ציבורי הוא חלק אלמנטרי מאותה תנועה.

יריב אברמוביץ: ואנחנו מצטרפים ביד מחבקת למאבק של אנשי דממה, בגלל שאנחנו חושבים שיש פה בעיה של מדיניות.

יריב אברמוביץ: בגלל שאם לא יפתרו את הבעיה של הקישון, אז יהיה כרוניקה של מוות ידוע מראש במקום הבא.

יריב אברמוביץ: יש תחושה ואמר את זה שניאור חשין, של הקטנת ראש.

יריב אברמוביץ: אמירות לגבי ארגונים וולונטריים כן, ארגונים וולונטריים לא, פה מותר ככה.

יריב אברמוביץ: משרד הבריאות עם כל הכבוד לא קורא מפה.

יריב אברמוביץ: לא מצליח לחבר בין מפה לטקסט.

יריב אברמוביץ: בלי האשמה ישירה למשרד הבריאות חלילה.

יריב אברמוביץ: אני אומר, זה חלק מבירוקרטיה, קורות תקלות בבירוקרטיה.

יריב אברמוביץ: ואני רוצה להגיד שזה בתמימות לצורך העניין.

יריב אברמוביץ: אבל צריכים להיות זהירים.

יריב אברמוביץ: אנחנו צריכים להזהיר את עצמנו, אי אפשר לסמוך על הבירוקרטיה.

יריב אברמוביץ: הטיפול הזה צריך להיות מערכתי וצריך לחתוך את הדברים עכשיו.

יהודה היימליך: למעשה מבצעת ניקיון של קרקעית הקישון.

יהודה היימליך: היא למעשה תורמת לניקיון של קרקעית נמל הקישון שעליו אנחנו מדברים.

יהודה היימליך: היא איננה תורמת למה שקורה בתוך הנחל עצמו.

יהודה היימליך: בהתייחס למה שאמר יובל, הקרקע מזוהמת מקרקעית מעל הקישון, מובלת לאתר מאושר ע"י המשרד לאיכות הסביבה, כשבספינה יש מפקח לכל הפעולות.

יהודה היימליך: גם בוצה שמסולקת ליבשה היא בוצה שנמצאת בשכבות התחתונות נבדקת.

יהודה היימליך: הבוצה נבדקת ע"י המכון לחקר הימים והאגמים, גם הבוצה שלמעשה מסולקת לאתר אפסילון, גם הבוצה שהועברה לקרקע, נבדקה.

יהודה היימליך: יש ערכים, ערכים שבוצה שסולקה לקרקע בקדמון וכספית הם נמוכים בשני סדרי גודל מערכי הסף שמפרסם המשרד לאיכות הסביבה.

לאה נס: עליו.

ג'יימס קריקון: שוות פרוטה.

ג'יימס קריקון: מכיוון שעשויות בצורה חובבנית ביותר.

ג'יימס קריקון: ודיברתי עם כל האנשים שעשו את העבודה.

ג'יימס קריקון: רוצים להביא את הבוצות הרעילות ולשרוף אותם בנשר רמלה, להפיק אנרגיה, להשתמש בחול.

ג'יימס קריקון: הפעולה הזאת לא מקובלת באף מקום בעולם.

ג'יימס קריקון: חוץ מזה, על איזה תקן, זה על תקן ישראלי.

ג'יימס קריקון: הנתונים הם ככה - פה מותר להוציא מתכות כבדות שבוצות מלאות מדי.

ג'יימס קריקון: בבוצות פה מותר פי 2 או 3 סדר גודל יותר.

ג'יימס קריקון: את זה אי אפשר לסבול יותר.

הנס רוזנטל: ועדה ולא יצא כלום, שום דבר.

הנס רוזנטל: כל הזמן היו ועדות חדשות וגופים חדשים.

הנס רוזנטל: המצב החמיר בקישון.

הנס רוזנטל: ואני מוכרח גם להגיד שאני קראתי כל מיני אנליזות, הגרינפיס עשה אנליזות ולפי ידע הכימיה שלי, האנליזות האלה היו הכי יסודיות.

הנס רוזנטל: למה לא עושים בארץ איזה גוף יסודי שבודק את זה.

הנס רוזנטל: אני מבקש ממכם תדאגו שזה ישתפר, זה לא יכול להימשך כך.

יוסי ענבר: היום לנחל הם בסדרי גודל יותר טובים מאשר היו בעבר.

יוסי ענבר: ואני ציינתי בתחילת דבריי ולא שמעו את זה, שמקור המים האלה הוא לא נחל, הוא מחוץ לנחל.

יובל תמיר: מגן על המפעלים במקום על האנשים, זה התפקיד שלך.

יוסי ענבר: שדיברו על 50 שנה של חוסר מעש, בעקבות פעילות של משרד האיכות הסביבה, רשות הנחל והעירייה, התחילו לזוז דברים.

יוסי ענבר: אז לבוא ולהאשים את הגופים היחידים שעושים משהו, זה לא במקום.

יוסי ענבר: כל זמן שלא נעשה כלום, הכל היה בסדר.

יוסי ענבר: אז נעשים דברים, אף אחד לא אומר שהנחל כרגע הוא פרפקט, יש בוצה בתחתית הנחל, אף אחד לא אמר שהיא לא קיימת.

יוסי ענבר: וכולם יודעים שצריך לפנות אותה, וזה עולה מאות מיליוני ש"ח.

יוסי ענבר: עד כאן אלה העובדות.

יוסי ענבר: והתחלנו בצעדים לשנות ולשפר את הנחל, כל הגופים שעוסקים במלאכה.

יוסי ענבר: זה לא המקום וזה לא נכון לבוא הנה לכנסת כל פעם ולקבל האשמות, מאותם גופים שעושים דברים.

יוסי ענבר: דבר שני, לגבי תקני איכות האוויר, מדינת ישראל אימצה את התקן המחמיר יותר מהאמריקאי, את התקן הגרמני.

יוסי ענבר: והמשרד לאיכות הסביבה לא ירשה שייפלטו מזהמים שחורגים מהתקן הזה.

יוסי ענבר: ולבוא ולהאשים שאנחנו שוב, באים ונותנים יד לזהם, זה לא נכון, נהפוך הוא.

יוסי ענבר: מצד שלישי היות גם רוצים להמשיך לקיים פה פעילות כלכלית במדינת ישראל, וצריך לבחון את הצדדים מכל הכיוונים, ולפעמים גם צריך להתפשר.

יוסי ענבר: אני חוזר לאותה הטלה בים - אם צריך לקחת את הבוצה הזאת ולהטיל אותה לים, על-מנת שלא תשכב על שפת הנחל עוד עשר שנים ונחפש מה לעשות איתה - אז כנראה שזה הפתרון הכי פחות גרוע.

יוסי ענבר: אני לא אומר הכי טוב.

יוסי ענבר: ויש לכל פעילות במשק מחיר, לכאן או לכאן.

יוסי ענבר: והתפקיד שלנו כרשויות, אם זה איכות הסביבה, ואני מניח שגם משרד הבריאות, משרדים אחרים, זה לעשות את המאזנים על מנת להוביל המשך פעילות כלכלית בצד אחד, ומבלי לפגוע בחיי האדם ואיכות הסביבה מצד שני.

ציפי רון: לפזר חול באותו מקום שאסור בצלילה כדי לשפר את המצב החופים.

ציפי רון: מדרום לחיפה ומצפון לחיפה.

ציפי רון: לא היה שום דיבור על זה שהמקום אסור לצלילה, שהנמל הוא כל-כך מזוהם שאסור לפזר את החול.

ציפי רון: איך החול הזה יכול לשמש להנאה ולציבור.

ציפי רון: אני מבקשת לבדוק את זה.

לאה נס: זה לא שאתה הנאשם, קודם כל, בועדה שמדברת על בנית מפגעים סביבתיים, אז ברור שמשרד איכות הסביבה, הוא הרשות המבצעת.

לאה נס: אנחנו מדברים פה על ביצועים, אז ברור שהדבר הראשון זה משרד איכות הסביבה.

לאה נס: יש לו גם את הזכות וגם את החובה, אנחנו מדברים על שני הדברים.

לאה נס: כמו שאמרת, אי אפשר להגיד שלא נעשה משהו, בהחלט נעשה משהו.

לאה נס: בשנה האחרונה יש הפחתה בהזרמה של השפכים של המפעלים המזהמים לנחל עצמו.

לאה נס: מכל הנתונים שנאמרו פה, ממידע שהגיע לפני זה, ודאי שלא הגענו ליישומם המלא של דוח ועדת שמגר.

לאה נס: הועדה קוראת למימוש מהיר יותר של יישום המלצות ועדת שמגר עפ"י החלטת הממשלה.

לאה נס: והיא באמת מטילה את אחריות הביצוע על משרד איכות הסביבה.

לאה נס: ולכן הדברים בעיקר נאמרו למשרד איכות הסביבה.

לאה נס: כמובן שמתקיימת ועדה בין משרדית, משרד הבריאות שהוא גורם מאוד משמעותי לעניין.

לאה נס: אני חושבת שאנחנו צריכים לקרוא להפסקה של כל פעילות בשלב הזה, פעילות ספורטיבית, ימית, דיג כמובן באזורים שמדוברים.

לאה נס: צויינה הנקודה הספציפית שבמפה שמשרד הבריאות פספס, הרי כולם יודעים שלא מדובר פה בקווים ברורים.

לאה נס: אין פה קיר שמכאן והלאה.

לאה נס: הרי יש פה שינויים דינמיים בנחל, בים, בגאות ושפל, בקרקעית של הבוצה.

לאה נס: בכל מיני פעילויות שיש תרחיפים של הבוצה שעולה ויורדת.

לאה נס: הדגימות שנלקחו.

לאה נס: אני חושבת שבמצב הזה אנחנו פה בועדה הזאת, בעקרון של הזהירות המונעת, אני חושבת שפה אנחנו ודאי נמצאים בכמה רמות מעל זה, ולהגיד שאנחנו מדברים על איזה משהו ממש ערטילאי, שאנחנו מדברים על זהירות מונעת.

לאה נס: כי סה"כ יש פה המלצות מאוד חמורות ומאוד חד משמעיות, שהן לא מיושמות.

לאה נס: צר לי, כמו שאמרו שהנושא הזה כבר דנו ב1975-.

לאה נס: והנה עם המלצות כאלה, עם דיונים בשנים כאלו.

לאה נס: ועובדה שרק לפני שלוש שנים, למרות כל הועדות, היו המלצות חד-משמעיות ומאוד חמורות.

לאה נס: אני לא חושבת שאנחנו צריכים להקל ראש עם כל ההערכה שלנו והכבוד להרבה מהפעילויות שאמורות להיות חלק מהחיים שלנו.

לאה נס: אבל החיים שווים יותר והערך שלהם חזק יותר מהפעילויות האלה.

לאה נס: וצריך למנוע את זה עד אשר באמת לא יהיו שום חילוקי דעות שאפשר לשוט, לצלול ולדוג בסביבות נחל הקישון.

לאה נס: לא רק בנחל אלא בסביבות נחל קישון.

לאה נס: ציינו פה דברים שאני חושבת שהם על סף פלילי ולדעתי צריך לבדוק את זה.

לאה נס: לגבי הפינוי של הבוצה.

לאה נס: נושא הבוצה, אני חושבת שמשרד איכות הסביבה צריך להיבדק.

לאה נס: ולא צריך אפילו להימנע מבדיקה פלילית בעניין.

לאה נס: הנושא הוא מספיק חמור כדי רק להסתכם באיזה ועדה שתדבר בעניין.

לאה נס: אנחנו פה בועדה, אם חה"כ ירצו להיות שותפים לעניין, ננסה ליזום חקיקה כדי שתאיץ את כל התהליכים שדוברו, שאפשר לעשות אותם.

לאה נס: כי כמו שנאמר פה, עם רשות של נחל הקישון, עם כל הכבוד לכל העבודה שהיא עושה, וכולם פה מעריכים את העבודה שנעשית, אבל אין לה מספיק את הכוח, את האמצעים ואת היכולת לממש את הדברים.

לאה נס: אין לנו זמן, אנחנו לא יכולים לחכות כל-כך הרבה זמן עד 2010.

לאה נס: תודה רבה לכולם.