ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 661, 2006-02-08 09:40

מיכאל איתן: כולם מרוצים.

מיכאל איתן: גם הציבור מרוצה?

אפרת רוזן: אני קוראת את הוראת השעה.

אפרת רוזן: לגבי הוראות המעבר, מדובר במקרים שבהם הוגשה בקשה אבל עוד לא עבר המועד להגשת ההתנגדות.

לאה רקובר: במקביל להגשת תביעה, ועוד לפני שהוגשה בקשת רשות להתגונן.

אפרת רוזן: אני קוראת את כל סעיפי הוראות המעבר.

אפרת רוזן: היתה מחלוקת לגבי פסקת משנה (3).

אפרת רוזן: כאן מגיש הבקשה צריך להודיע לבית המשפט אם הוא רוצה להמשיך בתביעה או לא.

אפרת רוזן: בעצם זה מעביר את הנטל על התובע, עליו להודיע שהוא רוצה להמשיך בדיון.

ליאור שפירא: זה סרבול.

ליאור שפירא: ברור שמי שהגיש רוצה להמשיך.

ליאור שפירא: למה שוב?

ליאור שפירא: למה להחזיר שוב תשובות?

ליאור שפירא: זה מיותר.

סורין גנות: זה דווקא הגנה על הציבור.

סורין גנות: מטרת החוק הזה היתה לקצר הליכים.

סורין גנות: מן הסתם, הרבה אנשים עשו את זה גם באופן פרטי.

סורין גנות: אנשים פרטיים לא תמיד קוראים את האותיות הקטנות.

סורין גנות: סתם ימחקו להם את התביעה.

סורין גנות: זה גם יסרבל את המערכת וגם יפגע בהם.

דלית זמיר: אני יכולה להסביר למה הכנסנו את זה.

דלית זמיר: אנחנו לא מחייבים אדם לנהל את התביעה בבית המשפט.

דלית זמיר: הוא הגיש תביעה בהוצאה לפועל, הוא חיכה להליך מקוצר, וכעת כופים עליו הלילך ארוך יותר.

דלית זמיר: אני חושבת שזו בחירה שלו.

ליאור שפירא: אין לו האופציה.

דלית זמיר: אולי הוא לא רוצה, גם יש העניין של האגרה.

דלית זמיר: אולי הוא לא רוצה?

דני וקס: הוא לא רוצה לעבור לבית המשפט?

דני וקס: מה, הוא ימחק את התביעה?

דני וקס: הוא ישלם אגרה חדשה.

ליאור שפירא: ממילא היא תימחק מחוסר מעש.

סורין גנות: אם זה כבר הוגש לבית המשפט, יש 90 יום של חוסר מעש.

דלית זמיר: השאלה אם הוא חייב באגרה.

דלית זמיר: לכן רצינו את האופציה הזאת.

סורין גנות: אנחנו רוצים שזה לא יהיה מחדל, אלא זה יהיה מעשה.

סורין גנות: שתהיה לו האופציה אם הוא רוצה למחוק, אבל ברירת המחדל היא שזה עובר.

סורין גנות: אנחנו מעדיפים כך.

סורין גנות: אגב, לא מדובר בהרבה תביעות, לדעתנו יש עשרות של תביעות שנמצאות בתפר הזה.

סורין גנות: וממי אנחנו חוששים?

סורין גנות: הרי עורכי הדין ידאגו לדברים.

סורין גנות: דווקא האנשים שהלכו לבד ולא מבינים, ימחקו להם.

דלית זמיר: אז הם יגישו שוב.

סורין גנות: למה לטרטר אותם?

דני וקס: הם יפסידו זמן וכסף.

דני וקס: סעיפים (3)-(5) מיותרים.

חני אבירם: כפיתם את זה עלינו בחוק.

חני אבירם: זה נזק בשבילנו.

דלית זמיר: אולי התובע לא ירצה לנהל את התביעה?

דלית זמיר: גם צריך להגיש כתב הגנה.

דלית זמיר: למה לטרטר?

חני אבירם: למה שהתובע לא ירצה לנהל את המשפט?

חני אבירם: אין מצב כזה.

דלית זמיר: יש רק עשרות תיקים כאלה, מה הבעיה?

חני אבירם: זה נזק בשבילם.

חני אבירם: אין מצב שהתובע לא רוצה את התביעה.

חני אבירם: כפיתם עליו בחוק להגיש את התביעה להוצאה לפועל, עכשיו אתם מעבירים את זה לבית המשפט.

חני אבירם: אין שום סיבה שהוא לא ירצה את התביעה, ואם הוא לא ירצה, הוא יודיע לבית המשפט על כך.

חני אבירם: תעשי את זה הפוך: שמי שלא רוצה, שיודיע בתוך פרק זמן מסוים.

דלית זמיר: אפשר לקבוע 60 ימים מיום קבלת ההודעה, וביטול תוך 30 יום.

מיכאל איתן: אני רוצה סעיף ביניים של יכולת ביצוע ודיווח.

אפרת רוזן: בסדר.

אפרת רוזן: נוסיף סעיף בחוק שיחייב דיווח לוועדת החוקה, חוק ומשפט, וגם סעיף על יכולת הביצוע של החוק בסוף התקופה הזאת.

אפרת רוזן: בכל חצי שנה יהיה דיווח לוועדה על אפשרות יישום החוק בתום תקופת ההשהיה.

אפרת רוזן: דיווח על ההיערכות של הנהלת בתי המשפט ליישום תיקון 24 בתום תקופת ההשהיה.

אפרת רוזן: אנחנו רוצים לעשות זאת לפני אפריל 2007, כדי לדעת שאז לא יהיו בעיות.

ליאור שפירא: הם עושים את זה בהתאם למהפכת המחשוב.

לאה רקובר: בכל מקרה נבוא לכאן במשך השנה.

מיכאל איתן: לא אחכה עד אפריל 2007 לשמוע אז שזה יהיה מוכן רק ב-2700.

מיכאל איתן: אני רוצה לדעת את זה קודם.

ליאור שפירא: הם מתכננים את זה על-פי מהפכת המחשוב בהוצאה לפועל.

ליאור שפירא: יהיו הרבה תיקוני חקיקה ותקנות שיובאו לוועדה הזאת.

לאה רקובר: בכל מקרה נבוא לכאן במשך השנה הקרובה עם שינויים.

מיכאל איתן: אני לא יודע אם תבואו או לא.

מיכאל איתן: כתוב כאן שאתם אמורים להכין את המערכות עד 1 באפריל 2007.

מיכאל איתן: עד אז יש שנה וחודשיים.

מיכאל איתן: לא אחכה כדי שחודש לפני כן תבואו, כמו שאתם רגילים, ותבקשו עוד שנה.

מיכאל איתן: אני רוצה תחנות בדרך, כדי לדעת שהדברים מתקדמים.

אפרת רוזן: נקבע שתי תחנות, כל ארבעה חודשים?

לאה רקובר: אני חושבת שביולי יהיה נכון.

לאה רקובר: נראה אם התחלנו בפיילוט האזרחי.

אפרת רוזן: נקבע כל ארבעה חודשים.

אפרת רוזן: מה לגבי השאלה אם הנטל עובר על התובע?

דלית זמיר: לא אכפת לי לקבל את ההצעה שהוצעה כאן, אבל אני לא רוצה שהנתבע יגיש כתב הגנה סתם.

דלית זמיר: אפשר לקבוע שהתובע יודיע על מחיקת התביעה במועד מסוים, וייתן לנתבע 30 יום מאותו מועד.

דלית זמיר: התובע יודיע תוך 15 ימים, נניח, אם ברצונו למחוק את התביעה.

אפרת רוזן: אז אולי עדיף להשאיר כך?

אפרת רוזן: זה מוסיף נטל, זה גורע ממצבו של התובע, אבל זו לא גריעה כל כך קשה.

אפרת רוזן: אני חושבת שאפשר לחיות עם זה.

סורין גנות: אנחנו מסירים את ההסתייגות שלנו, שיישאר כמו שזה.

אפרת רוזן: אני קוראת את סעיף קטן (ב).

דלית זמיר: לעניין הקודם, ההודעה שהתובע מוסר לבית המשפט צריכה להימסר גם לנתבע, כי אז מתחיל מניין הימים.

אפרת רוזן: אז בפסקה (3) מוסיפים שהודעת התובע לבית המשפט תימסר גם לנתבע.

דני וקס: הוא קיבל מסירה בהוצאה לפועל, למה עוד מסירה?

דלית זמיר: אפשר להוסיף זאת בפסקה (4) או בפסקה (3).

לאה רקובר: חשבנו שזה מובן מאליו, אם הוא שולח לבית המשפט, הוא צריך גם לשלוח לצד השני.

חני אבירם: שההוצאה לפועל תודיע.

חני אבירם: נמחק את המילים "בין אם הומצאה האזהרה".

אפרת רוזן: עכשיו זה שלב בית המשפט.

אפרת רוזן: מדברים על הודעה לנתבע זה רק מהשלב שהתובע מודיע שהוא רוצה להמשיך.

חני אבירם: כשההוצאה לפועל מעבירה את התיק לבית המשפט, למה היא לא יכולה להודיע?

דלית זמיר: יש הודעה בשלב הזה, אבל זה לא רלוונטי.

דלית זמיר: בשלב הבא, מאחר שרואים את כתב התביעה כאילו הוגש במועד ההודעה, 30 הימים של כתב ההגנה נספרים מאותו מועד.

דלית זמיר: למה אתם מעלים את זה עכשיו?

ליאור שפירא: את הוספת את זה עכשיו, את ההודעה של החייב.

ליאור שפירא: ויתרנו על העניין האחר.

ליאור שפירא: תשאירו את זה כך גם אתם.

דלית זמיר: אין ברירה.

סורין גנות: הסכמתי אתך, אמרתי: סוף סוף זה יעבור.

סורין גנות: למה את מחכה עד הדקה ה-91 להוסיף את זה?

לאה רקובר: אם אתה מוסר הודעה לבית המשפט, אתה לא מוסר אותה גם לצד השני?

ליאור שפירא: ממש לא, עוד פעם לעשות איתורים?

סורין גנות: האדם אדיש, מה אכפת לו אם באים אליו מבית המשפט או מההוצאה לפועל?

דלית זמיר: כתבנו "יראו את כתב התביעה כאילו הוגש באותו מועד".

דלית זמיר: מאותו רגע זה כמו הגשת כתב תביעה לבית המשפט, חייבים להמציאו לצד השני.

ליאור שפירא: הוא מחזיק אותו ביד.

סורין גנות: אני לא רואה זאת כך מבחינה משפטית.

אריה כהן: מדובר בעשרות עד מאות תיקים.

לאה רקובר: זה ויכוח על מאות תיקים, חבל על הזמן של הוועדה.

ליאור שפירא: נכון, שיישאר כך, לא לעשות תיקונים.

דלית זמיר: אני חוששת מהפרשנות.

מיכאל איתן: תגיעו להסכמה, אם לא תהיה הסכמה, אחליט.

ליאור שפירא: כולנו יכולנו לעבור על החומר במשך חודש ולא היו הערות, אז אני אומר שצריך להשאיר את זה כך.

ליאור שפירא: אין אופציה שהיא הכי טובה לכולם.

לאה רקובר: חייבים להודיע, זאת הפרשנות שלנו.

לאה רקובר: כשאדם רוצה להמשיך בתביעה, שיודיע גם לנתבע.

חני אבירם: אם אני כבר הגשתי לנתבע את כתב התביעה, שיברר בתיק בית המשפט.

מיכאל איתן: מדובר בכמה מאות תיקים – אז הוא יודיע.

מיכאל איתן: גמרנו.

מיכאל איתן: תפסיקו לעשות עניין מכל שטות.

דני וקס: אני רוצה להסביר.

דני וקס: נפתח תיק בהוצאה לפועל, בוצעה שם מסירה.

דני וקס: עכשיו, בגלל ההקפאה, מעבירים זאת לבית המשפט.

סורין גנות: הפלטפורמה השתנתה, ההליך נשאר אותו דבר.

מיכאל איתן: הנתבע צריך לדעת מזה?

מיכאל איתן: הוא לא צריך לדעת?

ליאור שפירא: לא, למה?

סורין גנות: זה לא פוליטיקלי קורקט, הוא כן צריך לדעת.

דלית זמיר: הוא צריך לדעת שהמועדים שלו השתנו, הם השתנו.

מיכאל איתן: אני לא רוצה להפוך את זה לוויכוח.

מיכאל איתן: עו"ד גנות, אתה בעד להשאיר זאת כך.

סורין גנות: בסעיף 2 ההוצאה לפועל מודיעה על ההעברה לבית המשפט.

סורין גנות: שישלחו העתק גם לחייב.

סורין גנות: זה לא הגיוני?

סורין גנות: בית המשפט שולח הודעה.

אפרת רוזן: חשוב לנתבע לדעת את הימים.

דלית זמיר: אבל המועדים לכתב הגנה נמדדים מההודעה.

אריה כהן: לאן שולחים?

אריה כהן: לאותה כתובת?

אריה כהן: אולי הכתובת לא נכונה, ופתחו תיק בבית משפט?

דלית זמיר: כתב התביעה הוגש במועד ההודעה, כך זה כתוב היום.

דלית זמיר: לכן יש אפשרות להגיש כתב הגנה בזמן של 30 ימים מהמועד הזה.

דלית זמיר: חשוב שהוא ידע על מועד ההודעה.

חני: למה צריך לספור מחדש?

דלית זמיר: כי יכול להיות שהתובע לא רוצה לנהל את התביעה.

חני אבירם: אם הוא לא היה רוצה, הוא היה מושך את התביעה.

דלית זמיר: חשבנו על מקרה כזה שהתובע לא ירצה.

דני וקס: אין דבר כזה, כל הנושים אומרים לך.

דני וקס: הגשתי תביעה בהוצאה לפועל, אז אני רוצה להמשיך אתה עד הסוף.

דני וקס: מה פתאום ארצה לחזור בי ממנה?

דני וקס: אם אני מגיש תביעה לבית משפט אני חוזר בי?

דלית זמיר: יש אגרות שונות, בבית המשפט זה יותר.

אריה כהן: השאלה הזאת שונה, הבנתי שאין עם זה בעיה.

ליאור שפירא: אין בעיה של אגרה.

ליאור שפירא: זה לא ביצוע פסק דין.

סורין גנות: אני מפנה לסעיף 2 של הנוסח הקיים: "לשכת ההוצאה לפועל תמסור הודעה על העברה למחזיק הבקשה, ואם נמצאה האזהרה לנתבע.

סורין גנות: ..

סורין גנות: גם לנתבע".

סורין גנות: נפתרה הבעיה.

דלית זמיר: אנחנו רוצים שהנתבע ידע כמה זמן יש לו להגיש את התביעה.

סורין גנות: אז תכתבי את זה.

אפרת רוזן: סופרים את המועדים מהיום שהתובע הודיע, לא מהיום שלשכת ההוצאה לפועל מעבירה את זה לבית המשפט.

אפרת רוזן: צריך להודיע לנתבע כמה זמן יש לו להגיש תשובה.

ליאור שפירא: הוא כבר לא התנגד.

אפרת רוזן: כי עוד לא נגמר הזמן שלו.

ליאור שפירא: אז שהזמן שנשאר לו ימשיך, למה להוסיף עוד 30 יום?

מיכאל איתן: אז יהיו כמה עשרות תיקים כאלה, עם תוספת של 30 יום.

דלית זמיר: כל הסיפור זאת ההודעה?

סורין גנות: כן, זה מיותר.

דלית זמיר: זה המועד לספירת המועדים.

ליאור שפירא: בואו ניתן לכולם את המקסימום, 30 יום, 60 יום.

חני אבירם: נקודת המוצא צריכה להיות שמרגע שהחוק נכנס לתוקף, באותו יום יהיו הודעות.

סורין גנות: אולי נקבע את אפריל 2007?

סורין גנות: זה אבסורד.

סורין גנות: האדם חייב כסף, שישלם.

דלית זמיר: לא כל הנתבעים קיבלו את האזהרה, יש בעיה.

מיכאל איתן: מה אתם מציעים?

סורין גנות: זה לא חל על מי שלא קיבל הודעה.

לאה רקובר: הוא מודיע לבית המשפט שהוא רוצה להמשיך בתביעה, שימסור את ההודעה גם לנתבע.

לאה רקובר: במיוחד מדובר כאן על מקרים שבהם האזהרה לא נמסרה.

לאה רקובר: זה לא נראה לי בעייתי.

לאה רקובר: בכל מקרה האזהרה לא נמסרה.

מיכאל איתן: בסדר, גמרנו, הלאה.

מיכאל איתן: חבר הכנסת פינס מצטרף.

מיכאל איתן: אנחנו צריכים לאשר את החוק, להביא אותו לקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל איתן: זה חוק שהתגלגל הרבה, והיה קשור בהגשת תביעות בסכום קצוב – מעבר ממה שהיה מקובל עד עכשיו למצב שבו אנחנו מגישים ישירות להוצאה לפועל, ולא דרך בית המשפט.

מיכאל איתן: זה ההליך בסוג מסוים של תביעות – כל התביעות ההמוניות, שממילא אף אחד לא היה מתגונן בהן.

מיכאל איתן: פעם היו מגישים לבית המשפט ורצים להוצאה לפועל, רק כשהיו דופקים לאדם בדלת כל התהליך היה מתחיל, ובינתיים היו הוצאות.

מיכאל איתן: הגישו את כל זה לבית המשפט, ואחרי שהוא לא הגיש התנגדות הגישו להוצאה לפועל.

מיכאל איתן: זה עוד היה בתקופת אמנון רובינשטיין, זו הצעה שלו.

מיכאל איתן: הוא שאל למה כל הכפילות, אם אפשר להגיש ישר להוצאה לפועל.

מיכאל איתן: בהתחלה הארגונים החברתיים צעקו עד לב השמים, כאילו מונעים מהם עוד ערכאה.

מיכאל איתן: בסוף גם הם הבינו שזה פחות אגרה.

מיכאל איתן: הרי האנשים לא באים.

מיכאל איתן: הם מקבלים הודעות מהבנק, ההודעות על תביעות כאלה ואחרות.

אופיר פינס-פז: אז מה הוראת השעה?

מיכאל איתן: היו כמה בעיות, גם בעיות של שכר טרחה וגם בעיות של מערכת בתי המשפט, מבחינת היכולת שלה להכין את מערכת המחשוב.

מיכאל איתן: בשעה טובה גמרנו את זה, והתחזית שלהם היא שבעוד שנה זה יתחיל לרוץ בצורה יותר מסודרת.

מיכאל איתן: הסדרי המעבר נמצאים פה, ואנחנו יכולים לאשר זאת.

מיכאל איתן: זה גם מוסכם על כולם.

אופיר פינס-פז: אז למה זה במסגרת הוראת שעה ולא חקיקה?

סורין גנות: זה חוק שכבר התחיל.

מיכאל איתן: היום המערכות לא עובדות, אבל החוק עבר.

אופיר פינס-פז: גם זו שערורייה.

מיכאל איתן: אתה יודע איזה צעקות עשיתי פה?

מיכאל איתן: אני צרוד עד עכשיו.

מיכאל איתן: זה לא ייאמן, יש חוק והם עושים צחוק.

מיכאל איתן: הם מחכים עד שבוע לפני שאין להם ברירה, ואז הם מגיעים ומבקשים ארכה של עוד שנה, עוד חצי שנה, עוד.

מיכאל איתן: גם עכשיו: הם מבקשים את שנת 2007, נחיה ונראה.

מיכאל איתן: לפחות קבעתי תחנות בדרך, שבהן נשמע מה קורה.

מיכאל איתן: לא נחכה עד חודש לפני כן שהם צריכים את זה עד 2700.

אופיר פינס-פז: וזה משרד המשפטים, לא משרד זניח ושולי.

מיכאל איתן: השופט אוקון היה כאן, הוא לקח רוורס, הבטיח.

מיכאל איתן: אני מקווה שהוא פרש לוח זמנים ריאלי.

מיכאל איתן: מי בעד העברת החוק למליאה?

מיכאל איתן: אושר פה אחד.

מיכאל איתן: תודה.

אופיר פינס-פז: לפני סיום, אני מבקש עוד דקה.

אופיר פינס-פז: יש לי מסמך מדהים על הפרקליטות.

אופיר פינס-פז: זה מסמך שיצא מפרקליטות מחוז מרכז – אזרחי, לגבי הזמנת חקירה בהיקפים גדולים מאוד.

אופיר פינס-פז: הפרקליטות מבקשת חקירה שאי-אפשר להשיג את תוצאתה, על-פי הבקשה שלהם, אלא בדרכים לא חוקיות.

אופיר פינס-פז: כך לפי כל בר-סמכא שמבין בעניין.

אופיר פינס-פז: בדקתי זאת שוב ושוב.

אופיר פינס-פז: חלק מזה קשור להוצאה לפועל, אבל זה חלק שולי.

אופיר פינס-פז: "מודיעין אזרחי" עצמה זו חברה שאין לה רישיון, הרישיון שלה נלקח, גם היא נמצאת גם בהליך משפטי, פלילי, אגב, אבל זה עניין לחוד.

אופיר פינס-פז: יש לנו פרקליט מדינה, לא תמיד אנחנו זוכרים את זה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שכדאי להביא אותו לוועדה, שייתן הסברים.

מיכאל איתן: בכנסת הבאה.

מיכאל איתן: עכשיו אני מתקשה לקיים ישיבות כאלה.

מיכאל איתן: גם חברי הכנסת, גם אני עצמי, וגם המערכת – היא עכשיו פחות קשובה לכל הבקשות.

מיכאל איתן: ביקשתי דיון עם היועץ המשפטי לממשלה בנושא שנראה לי מאוד משמעותי – מדיניות התביעה בנוגע להפגנות נגד ההתנתקות.

מיכאל איתן: הוגשו 700 כתבי אישום.

מיכאל איתן: אמרתי שכל מי שתקף שוטר, אם כך כתוב בכתב האישום, אין לי בעיה.

מיכאל איתן: אם זה שקר, זה יתברר בבית המשפט, ואם זה לא שקר, שישלם את המחיר.

מיכאל איתן: אבל הוגשו מאות כתבי אישום רק על זה שאנשים עמדו שם.

מיכאל איתן: ילדים בני 13 באו וסיפרו לי שהמשטרה תפסה ילדים רדפה אחריהם ותפסה אותם.

מיכאל איתן: הם לא הכחישו.

אופיר פינס-פז: היועץ המשפטי שינה משהו.

אופיר פינס-פז: הנושא חשוב.

מיכאל איתן: בעקבות הלחצים.

מיכאל איתן: אמרתי: אשמח להשתכנע, אבל אני רוצה לדעת למה בהפגנות סטודנטים אלפי סטודנטים הפגינו כמה פעמים, וגם שוטרים פונו, ותיק אחד לא הוגש.

מיכאל איתן: בדקתי את זה.

אופיר פינס-פז: בתקופתי היו המון סטודנטים שהועמדו לדין.

מיכאל איתן: הכול בוטל אחר כך.

מיכאל איתן: אני לא מתנגד, אבל אני רוצה לדעת למה זה, שיסבירו, שייתנו הסבר.

מיכאל איתן: הם אומרים לי, די בעזות מצח: אנחנו לא רוצים לבוא.

מיכאל איתן: הם יודעים שעכשיו אני בשלהי התקופה.

מיכאל איתן: אם זו היתה תחילת קדנציה, הם היו יודעים שהם צריכים לבוא לכאן לעוד הרבה דברים, וההיענות הייתה אחרת.