הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 259, 2005-12-21 09:30

מל פולישוק-בלוך: שלום לכולם.

מל פולישוק-בלוך: על סדר היום ארגון נכי צה"ל – דוח מבקר המדינה 56א'.

מל פולישוק-בלוך: הסיבה שהמבקר מצא לנכון לבקר את הארגון, את העמותה, היא משום שהיא מקבלת תקצוב מן המדינה.

מל פולישוק-בלוך: אם אני זוכרת נכון, המספר הוא כ-8 מיליון ש"ח בשנה.

 משה (מוץ) מטלון: 4 מיליון ש"ח בשנה האחרונה.

מל פולישוק-בלוך: בתקופת הדוח 8 מיליון ש"ח והשנה 4 מיליון ש"ח.

מל פולישוק-בלוך: אבל יש תקצוב, ולכן יש מקום שמבקר המדינה יתייחס לזה.

מל פולישוק-בלוך: כמובן, העמותה היא צריכה להיבדק גם על-ידי רשם העמותות, ויש כאן נציגה שלו.

מל פולישוק-בלוך: הסיבה המרכזית שאנחנו עוסקים בנושא הזה היא שזה ארגון שנוגע לכל אחד ואחד מאתנו אזרחי מדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: אולי בכך חשיבותו.

מל פולישוק-בלוך: אומנם נכי צה"ל סובלים על גופם את הפגיעה, אבל הם צריכים להיות בלבם של כולם, ואני חושבת שזה גם המצב.

מל פולישוק-בלוך: לכן כל כך חשוב הנושא הזה, בעיני לפחות.

מל פולישוק-בלוך: הדוח מעלה כמה ליקויים ארגוניים.

מל פולישוק-בלוך: את פרטי הדוח נשמע מייד מאנשי המבקר.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לומר לכם שהחומר הרב שיש לי פה הוא משום שזו הישיבה החמישית בקדנציה הזאת, של הכנסת ה-16, בנושאים של נכי צה"ל.

מל פולישוק-בלוך: גם קודמי לתפקיד – חברי הכנסת אמנון כהן ויורי שטרן – התייחסו לנושא.

מל פולישוק-בלוך: אחת הסיבות לכך, מעבר למה שכבר אמרתי, היא שנכי צה"ל מרגישים לא טוב, בלשון המעטה, בנוגע לטיפול בהם.

מל פולישוק-בלוך: ו"לא טוב" – זה מכל מיני גורמים, לא רק בגלל ארגון נכי צה"ל.

מל פולישוק-בלוך: חלק מהתלונות הן בהחלט לארגון עצמו כארגון, ולמי שעומד בראשו.

מל פולישוק-בלוך: חלק מהתלונות הן למדינה ולמי שעומד בראשה.

מל פולישוק-בלוך: בסך הכול, מחובתנו כנבחרי ציבור, ומחובתי כיושבת-ראש הוועדה, לשמוע את התלונות, לשים אותן על השולחן ולתת לאנשים להשמיע את תלונותיהם – בעיקר כדי לתקן.

מל פולישוק-בלוך: זאת המטרה, לתקן.

מל פולישוק-בלוך: מי שלוקה בתפקידו או לא עושה את תפקידו כמו שצריך, אולי לא צריך להיות שם.

מל פולישוק-בלוך: אני לא אומרת מי ומה, אלא אני אומרת זאת באופן כללי, מבחינת ביקורת.

מל פולישוק-בלוך: כאשר ארגון כלשהו אינו מתנהל כשורה, באופן תקין ובאופן שמשרת את מי שצריכים לקבל את השירותים ממנו, בדרך כלל צריך להתחיל ולחפש את המנהל, את מי שעומד בראש המערכת.

מל פולישוק-בלוך: כך אנחנו נעשה גם עכשיו.

מל פולישוק-בלוך: לכן אני שמחה שמר מטלון כאן.

מל פולישוק-בלוך: נשמע את דברי הביקורת, ואחר כך נשמע את ראש הארגון וגם אנשים שרוצים להתייחס.

מל פולישוק-בלוך: יש אנשים שרוצים להתייחס?

מל פולישוק-בלוך: אני לא מכירה את האנשים.

קריאה: אני חבר בארגון, ובאתי לשמוע ולתמוך.

מל פולישוק-בלוך: בסדר.

מל פולישוק-בלוך: נשמע את אנשי המבקר, נשמע מהם הליקויים, ואחר כך נשמע את התשובות.

יעקב אור: בוקר טוב.

יעקב אור: את הליקויים יציג מר אבשלום אייזנברג, ראש האגף הממונה.

יעקב אור: אזכיר שהדוחות שהיושבת-ראש נגעה בהם הם בעיקר הנושאים שנקשרו לטיפול באגף השיקום.

יעקב אור: הדוח הזה עוסק בארגון הנכים.

יעקב אור: כל אחד מהגופים עומד בפני עצמו.

יעקב אור: שנית, הארגון הוא באמת ארגון מאוד מיוחד, הוא הארגון היציג היחיד של נכי צה"ל.

יעקב אור: מדובר בכ-50,000 איש, אולי זה כבר יותר היום.

יעקב אור: הוא עומד בשתי חזיתות: פעם אחת מול הנכים, והנכים רואים בו ארגון יציג מול מוסדות המדינה; פעם שנייה כעמותה לכל עניין ודבר.

יעקב אור: בלי קשר לדוח עצמו, ביטוי למעמד המיוחד הזה אפשר למצוא באירוע מלפני שלוש שנים, כאשר נרצח, או נהרג – אני לא יודע מה תוצאות המשפט – מר פורן.

 משה (מוץ) מטלון: נרצח.

 משה (מוץ) מטלון: רצח ומאסר עולם.

יעקב אור: ראו אותו עומד בחזית.

יעקב אור: הוא היה איש הארגון, מייצג הארגון מול מוסדות המדינה.

יעקב אור: זה דבר נורא, וזה מציג את הדילמה המהותית הזאת שהארגון עומד בה.

יעקב אור: ראוי לזכור את זה.

מל פולישוק-בלוך: לפי שאתה ממשיך אני רוצה להבהיר: הישיבות עסקו בשיקום, אבל השיקום הוא של נכי צה"ל.

מל פולישוק-בלוך: זאת היתה כוונתי.

מל פולישוק-בלוך: עסקנו כאן בנכי צה"ל.

מל פולישוק-בלוך: הישיבות בהחלט עסקו בשיקום ובהיבט של התייחסות המערכת השלטונית.

יעקב אור: משרד הביטחון, אגף השיקום.

מל פולישוק-בלוך: נכון.

מל פולישוק-בלוך: עלו בהן לא מעט טענות מבחינת ההתייחסות של נכי צה"ל.

מל פולישוק-בלוך: ברור שלא כל הישיבות עסקו בארגון עצמו, לא זאת היתה כוונתי.

מל פולישוק-בלוך: הקשר הוא קשר ענייני מהותי בהתנהלות של הדברים.

מל פולישוק-בלוך: הטענות שהושמעו הן שיש בעיות בשיקום, וארגון נכי צה"ל לא עושה תפקידו כהלכה, כך העלו החברים בעמותה.

מל פולישוק-בלוך: צריך להגדיש זאת.

מל פולישוק-בלוך: כפי שאתה אומר, זאת הפעם הראשונה שדוח המבקר עוסק בארגון כארגון, ואולי הפעם נוכל לעשות את ההקשרים בין הדברים.

מל פולישוק-בלוך: יש כאן נציג למשרד הביטחון?

עזרא סרי: אני ראש היחידה לשיקום ותעסוקה והכשרה מקצועית.

מל פולישוק-בלוך: אני שמחה שאתה כאן.

מל פולישוק-בלוך: אשמח לשמוע על דברים שעלו מישיבות קודמות וקשורים לנכי צה"ל, כמו דוח ורדי וועדת למד.

מל פולישוק-בלוך: כי הדברים לא הגיעו לידי פתרון, ובסוף הנכים הם שסובלים.

יעקב אור: הוועדה עסקה לא מעט, בלי שום פרופורציה לדיונים אחרים, בנושא של שיקום הנכים.

אבשלום אייזנברג: בוקר טוב לכולם.

אבשלום אייזנברג: לפני שאפרוש את תקציר הליקויים שעלו במהלך הביקורת, אני מבקש לציין שתי נקודות חשובות.

אבשלום אייזנברג: ראשית, אני מבקש לציין לשבח את שיתוף הפעולה שקיבלנו מהעמותה – שהיא גוף פרטי, "ארגון נכי צה"ל" – ובראשה היושב-ראש משה מנטלון וגם המנכ"ל וגם המבקר הפנימי.

אבשלום אייזנברג: שיתוף הפעולה היה ראוי מאוד, ואני מציין זאת במיוחד.

אבשלום אייזנברג: פרטים נוספים על הארגון: זו עמותה מהגדולות בארץ, שמגלגלת מחזור של 80 מיליון ש"ח ומעסיקה כ-300 עובדים.

אבשלום אייזנברג: היא מחזיקה בנכסים פיננסיים, שבעת הביקורת ערכם היה 170 מיליון ש"ח.

אבשלום אייזנברג: לגבי הליקויים, מצאנו מספר ליקויים בכמה תחומים.

אבשלום אייזנברג: ראשית, במסגרת הנורמטיבית לפעילות הארגון.

אבשלום אייזנברג: מצאנו שהתקנות והתקנון של הארגון ושל קרן נכי צה"ל – עמותה נוספת שהארגון הקים, שמשמשת זרוע לגיוס תרומות וניהול הכסף – אינם כוללים תחומים חיוניים להסדרת הפעילות התקינה של הארגון.

אבשלום אייזנברג: כדי לסבר את האוזן, מדובר באי-הגדרת תפקידי המנכ"ל ומנהל הכספים, חסרים עקרונות פעולה של ועדת השקעות, ועדת נכסים, ועדת המינהל וועדת משאבי אנוש.

אבשלום אייזנברג: בנושא ההתקשרויות, מצאנו שמרבית ההתקשרויות שהארגון עושה עם ספקים לצורך רכש סחורות או שירותים נעשות ללא קבלת הצעות מחיר וללא קיום הליך תחרותי.

אבשלום אייזנברג: דבר נוסף שמצאנו, ותוכלו להגיב אחר כך, הוא שבין השנים 2001-2004 מונו ללא מכרז כמה בעלי תפקידים בכירים בארגון – בהם מנהל בית הלוחם בתל-אביב, מנהלי אגפים ומנכ"ל.

אבשלום אייזנברג: ובה בשעה כמה בעלי תפקידים מקבילים כן מונו במכרז.

אבשלום אייזנברג: יש חוסר עקיבות: בכמה מקרים מאמצים כללים של הסקטור הציבורי, מה שהמעמד המיוחד מחייב, שאנחנו רואים אותו כמעמד מעין-ציבורי, ובמקרים אחרים הם בוחרים שלא לעשות כן.

אבשלום אייזנברג: אני מתייחס גם לנהלים פנימיים חוץ מהתקנונים.

אבשלום אייזנברג: גם הנהלים הפנימיים לוקים בחסר, בתחומים של כוח-אדם.

אבשלום אייזנברג: לא ארחיב, אבל הכוונה להעסקת עובדים, זכויות וחובות של עובדים, תשלומי שכר והוצאות אחרות לעובדי.

אבשלום אייזנברג: אלו לא מקבלים ביטוי נאות בנהלים הפנימיים של הארגון.

אבשלום אייזנברג: בנושא של ניהול, פיקוח ובקרה על הפעילות השוטפת, מצאנו שבמשך שנים הארגון התנהל ללא תוכנית עבודה, לא שוטפת ולא רב-שנתית.

אבשלום אייזנברג: לדעתנו דבר כזה מעיד על פגם, וזה בהחלט לא תורם לניהול השוטף התקין.

אבשלום אייזנברג: יש להסדיר את הנושא הזה.

אבשלום אייזנברג: מצאנו שבשנים 2000-2003 חלה עלייה מתמדת בגירעון התפעולי של חלק ממוסדות הארגון.

אבשלום אייזנברג: אני מדבר על בתי הלוחם וגם בית ההבראה בית קיי.

אבשלום אייזנברג: הדבר הזה לא מטופל לעומק.

אבשלום אייזנברג: מצאו גם מקרים רבים שבהם גופים של הארגון הוציאו כספים מעבר לתקציב מאושר, סכומים די גבוהים – מיליוני שקלים, עם חריגה של עשרות אחוזים או מאות אחוזים – ורק לאחר תקופה הביאו את זה לאישור בדיעבד.

אבשלום אייזנברג: ברגע שמביאים לאישור בדיעבד, התקציב מאבד מכוחו ככלי בקרה.

אבשלום אייזנברג: ראוי להסדיר זאת מהר לדעתנו.

אבשלום אייזנברג: לעניין כוח-אדם: המבנה הארגוני בארגון אינו משקף את הגידול הניכר בפעילות שחלה בשנים שחלפו מאז שזה נקבע.

אבשלום אייזנברג: הוא גם לא מגדיר פעילויות, אחריות וסמכות של בעלי תפקידים מרכזיים בארגון.

אבשלום אייזנברג: הערנו על כך בדוח.

אבשלום אייזנברג: יש תופעה של העסקת עובדים קבועים על-פי טבלת שכר.

מל פולישוק-בלוך: 370 עובדים?

 משה (מוץ) מטלון: כן.

 משה (מוץ) מטלון: יש בתי לוחם.

 משה (מוץ) מטלון: חלק מהאנשים הם עובדי שעה – מדריכי ציור וכו' – והם נחשבים עובדים, אבל אלו עובדי שעות.

 משה (מוץ) מטלון: עוד ניתן לכם רקע.

אבשלום אייזנברג: הארגון נותן שירותים נרחבים.

אבשלום אייזנברג: היו"ר מל פולישוק-בלוך: אני יודעת.

אבשלום אייזנברג: לא חשבתי שכולם במשרד.

אבשלום אייזנברג: אבל זה היקף אדיר.

אבשלום אייזנברג: העובדים הקבועים מועסקים על-פי טבלת שכר שהארגון קבע.

אבשלום אייזנברג: מצאנו מקרים רבים שבהם הארגון העניק לעובדים האלה דרגות שחרגו מהטבלה הזאת.

אבשלום אייזנברג: לא קיבלנו הסברים.

אבשלום אייזנברג: בכמה מקרים שילם הארגון, באישור הוועד הארצי, משכורות ותוספות שכר בדיעבד לעובדים שביצעו עבודה או פרויקט שחרגו מהגדרת התפקיד שלהם.

אבשלום אייזנברג: הבעיה היא שלא קבעו זאת מראש, לא הודיעו שתהיה פעילות חורגת וביקשו לכך אישור תוך הסתכלות על סדרי העדיפויות של תוכנית העבודה.

אבשלום אייזנברג: אלא באים בדיעבד, ואז שמים את הוועד הארצי בסד.

אבשלום אייזנברג: העבודה כבר בוצעה.

אבשלום אייזנברג: מי שביקש את העבודה לא הביא זאת לאישור המוסדות המתאימים.

אבשלום אייזנברג: זה הליקוי.

אבשלום אייזנברג: בנושא של ניהול פרויקטים, הכוונה להקמת שני בתי לוחם חדשים, בבאר-שבע ובאשדוד.

אבשלום אייזנברג: עלות ההקמה וההחזקה מוערכת בעשרות מיליוני דולרים.

אבשלום אייזנברג: בתקופה שבין 1969 ועד מועד סיום הביקורת, 2004, חלו שינויים ניכרים בתכנון של בית הלוחם בבאר-שבע, למשל: הוא גדל פי שניים, והעלות צמחה מכ-5 מיליון דולר ל-12 מיליון דולר.

אבשלום אייזנברג: לא מצאנו שהוועד הארצי דן בגידול המשמעותי הזה ונתן לו אישור.

זבולון אורלב: בכל דוח אנחנו שומעים זאת לאורך כל הדרך.

זבולון אורלב: הפרויקט התחיל ב-5 מיליון ונגמר ב-15 מיליון דולר.

מל פולישוק-בלוך: קיבלנו דוח חדש על הרשויות המקומיות, ענייני תכנון ובנייה, שם תראה מה זה.

מל פולישוק-בלוך: מה שעשינו עד עכשיו זה כלום לעומת מה שיש פה.

זבולון אורלב: ליושב-ראש הבא של הוועדה תהיה הרבה עבודה.

אבשלום אייזנברג: יש עוד שלושה תחומים שמצאנו בהם ליקויים.

אבשלום אייזנברג: ראשית, ניהול נכסים: לארגון נכסים בערך של כ-5 מיליון דולר.

אבשלום אייזנברג: אין בו מדיניות בוררה וארוכת טווח לגבי ניהול הנכסים.

זבולון אורלב: בתי הלוחם לא שייכים לארגון?

זבולון אורלב: שייכים.

זבולון אורלב: אז הנכסים זה רק 5 מיליון דולר?

אבשלום אייזנברג: אני מדבר על מגרשים, דירות ומשרדים חוץ מהדברים האלה.

אבשלום אייזנברג: דברים שקיבלו מירושות ועזבונות.

אבשלום אייזנברג: הם משכירים אותם וכו'.

זבולון אורלב: בית הלוחם בירושלים זה במסגרת ה-5 מיליון דולר?

זבולון אורלב: הוא לבדו שווה יותר.

זבולון אורלב: אבשלום אייזנברג: לא, הוא לא נכלל בזה.

זבולון אורלב: אני מדבר על דברים נוספים שהם קיבלו מעזבונות ומירושות.

זבולון אורלב: הם מפעילים אותם ומקבלים את הפירות.

מל פולישוק-בלוך: כמה בתי לוחם יש?

מל פולישוק-בלוך: שלושה?

 משה (מוץ) מטלון: בינתיים.

 משה (מוץ) מטלון: מתוכננים עוד שניים, בבאר-שבע ובאשדוד.

 משה (מוץ) מטלון: אסביר אחר כך.

מל פולישוק-בלוך: נקווה שלא נצטרך את זה.

אבשלום אייזנברג: הארגון מחזיק בבית הבראה בית קיי בנהריה.

אבשלום אייזנברג: הבית הזה גורם לארגון להפסדים ניכרים, ועדיין לא נמצא פתרון.

אבשלום אייזנברג: יש ועדת היגוי שמינו לטפל בזה.

זבולון אורלב: מי מממן את השהייה של נכי צה"ל בבית קיי?

 משה (מוץ) מטלון: הנכים, וגם משרד הביטחון, על-ידי הפניות.

אבשלום אייזנברג: יש השתתפות במימון של משרד הביטחון.

אבשלום אייזנברג: הבעיה לא נפתרת.

אבשלום אייזנברג: זה בעצם נטל על צוואר הארגון וצריך לפתור זאת.

זבולון אורלב: מה גודל הגירעון?

אבשלום אייזנברג: סדר גודל של 2 מיליון ש"ח, גירעון תפעולי של 7.2 מיליון ש"ח.

אבשלום אייזנברג: זה לארבע שנים: 2000-2003.

אבשלום אייזנברג: הנושא האחרון, שהוא חשוב כשלעצמו, הוא השמה תעסוקתית לנכי צה"ל.

אבשלום אייזנברג: במשך שנים לא אכף משרד הביטחון את הוראות חוק חיילים משוחררים, שבין היתר קובע הסדרים לסייע לנכי מלחמה להשתלב מחדש בחיים האזרחיים.

אבשלום אייזנברג: משרד הביטחון גם לא אכף את התקנות ששר הביטחון עצמו התקין מכוח החוק.

אבשלום אייזנברג: עקב כך נפגעה במשך שנים יכולת השיקום של נכים באמצעות השמה במקומות עבודה.

אבשלום אייזנברג: אנחנו רואים בחומרה את העובדה שהמשרד לא אכף במשך שנים את הוראותיו הוא.

אבשלום אייזנברג: הכוונה לחוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) התשי"ט-1949.

זבולון אורלב: נדמה לי שהיה תיקון של החוק הזה בקדנציה זאת, בעיקר מניעת פיטורים וכו'.

 משה (מוץ) מטלון: אפשר לראות את המקצועות בחוק – טלפון, גנן, סדרן – דברים שאין היום.

 משה (מוץ) מטלון: אתייחס גם לזה.

אבשלום אייזנברג: תרחיב בעניין זה.

 משה (מוץ) מטלון: כן.

 משה (מוץ) מטלון: אבל זה לא הארגון, זו מדינת ישראל.

אבשלום אייזנברג: נכון.

אבשלום אייזנברג: הסבתם את תשומת לבנו לעניין, והשתכנענו.

אבשלום אייזנברג: הבעיה היא שמשרד הביטחון היא גוף רב עוצמה, והיה צפוי שבהתקשרויות עם כל מיני ספקים הוא לפחות ינסה לאכוף את הדברים האלה.

אבשלום אייזנברג: הוא טוען שהוא לא מסוגל לעשות זאת.

זבולון אורלב: כך המשרד ענה לכם?

אבשלום אייזנברג: כן, אחפש את התשובה המדויקת.

אבשלום אייזנברג: הוא אמר שיש בעיה וכו'.

אבשלום אייזנברג: לא נראה שזה מספק.

יעקב אור: יש בעיה באכיפת הנושא.

אבשלום אייזנברג: אני חוזר להתחלה: הארגון הזה ייחודי מאוד.

אבשלום אייזנברג: בעצם מהו הערך המוסף של הדוח?

אבשלום אייזנברג: אנחנו חושבים שנוכח מעמדו הייחודי של הארגון מן הראוי להסדיר המסגרת הנורמטיבית שבה הוא פועל, ולתקן התקנון והנהלים.

אבשלום אייזנברג: כן ראוי שהארגון יבנה לעצמו מערכת כללים ברורה בנושא כוח-אדם ושכר, בהתאם לנדרש מגוף שהוא מעין-ציבורי: עמותה פרטית מצד אחד אבל מצד שני ארגון ממלא תפקיד ציבורי שמחייב אותו: הוא הארגון היציג היחיד של כל נכי צה"ל, 50,000 איש.

אבשלום אייזנברג: זה לא דבר של מה בכך.

אבשלום אייזנברג: אנחנו חושבים שהדבר הזה ישפר את התפקוד השוטף, את הניהול ואת הבקרה.

אבשלום אייזנברג: בנושא הזה ראוי שהארגון ישקול להחיל על עצמו נורמות, בהתאמות הנדרשות, גם מן התקשי"ר וגם מהוראות החשכ"ל.

אבשלום אייזנברג: תודה.

זבולון אורלב: עוד שאלה: איך הרכב התקציב שלו?

זבולון אורלב: מנין מקורות המימון?

אבשלום אייזנברג: בעיקר תרומות.

אבשלום אייזנברג: וגם משרד הביטחון ודמי חבר.

אבשלום אייזנברג: היו"ר מל פולישוק-בלוך: מייד נשמע את המנכ"ל בעניין הזה.

אבשלום אייזנברג: אני רוצה לשאול את מר אייזנברג: לפי הדוח כתוב שיש נכסים פיננסיים בערך של 170 מיליון ש"ח.

אבשלום אייזנברג: איך הגיעו לסדר גודל כזה?

אבשלום אייזנברג: אלו תרומות.

מל פולישוק-בלוך: ומצד שני יש גירעון של 2 מיליון ש"ח בבית קיי.

מל פולישוק-בלוך: למה אין איזון?

מל פולישוק-בלוך: הרי זה אותו ארגון.

אבשלום אייזנברג: עדיף שמר מטלון יסביר.

אבשלום אייזנברג: יש להם קרן, והיא מגייסת את התרומות.

אבשלום אייזנברג: הנכסים בקרן.

מל פולישוק-בלוך: הנכסים בקרן וההוצאות בארגון?

אבשלום אייזנברג: נכון.

אבשלום אייזנברג: הם מעבירים ומממנים.

אבשלום אייזנברג: ויש גם בעיה של אכילת הון.

אבשלום אייזנברג: גם זה עלה אצלנו לדיון, כתבנו על זה.

אבשלום אייזנברג: אני חושב שראוי שיושב-ראש הארגון יציג את הארגון שלו.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת לשמוע סקירה קצרה, משהו תמציתי.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לשאול שאלה לפני שאי עוברת אליך: כל הליקויים שהוזכרו – הרי זה מתפקידו של רשם העמותות לבדוק אותם.

אביטל שרייבר: זה נבדק.

מל פולישוק-בלוך: וגיליתם את אותם דברים?

אבשלום אייזנברג: השאלה מה נדרש להגיש לרשם העמותות על-פי חוק, זאת השאלה.

מל פולישוק-בלוך: חלק גדול מהדברים שהזכרת, החלקים הארגוניים, התפקודיים.

אביטל שרייבר: במהלך שנת 2004 נערכה בארגון ביקורת עומק מאוד נרחבת, על-ידי רואה חשבון מטעמנו.

אביטל שרייבר: לצערנו לא נתקלנו באותו שיתוף פעולה שמבקר המדינה קיבל.

אביטל שרייבר: היו קצת חיכוכים ותקלות מול רואי החשבון.

אביטל שרייבר: בסופו של דבר הדברים הסתיימו.

אביטל שרייבר: לאחרונה יצא דוח, והוא נמסר לארגון בתחילת חודש דצמבר.

אביטל שרייבר: היו"ר מל פולישוק-בלוך: זה הדוח של עו"ד יעבץ?

אביטל שרייבר: לא, הוא תוקף את הארגון מבחוץ.

 משה (מוץ) מטלון: גם מבפנים.

 משה (מוץ) מטלון: הוא חבר ארגון שהפסיד בבחירות.

 משה (מוץ) מטלון: זה לגיטימי.

 משה (מוץ) מטלון: גם פה יש אופוזיציה וקואליציה.

אביטל שרייבר: הוא פנה גם אלינו.

אביטל שרייבר: אבל הביקורת נערכה על-ידי רו"ח גבריאל איזק מטעמנו.

אביטל שרייבר: הנושאים שנבחנו, חלקם חופפים למה שנבחן על-ידי מבקר המדינה וחלקם הם אחרים.

אביטל שרייבר: הבהרנו לארגון שמבחינתנו הליקויים שנמצאו הם ליקויים מהותיים.

אביטל שרייבר: גם הסברנו שאנחנו רואים חשיבות רבה מאוד לפעילות הארגון, כשבמצטבר הרושם שנוצר מהדוח שלנו הוא שהארגון, בין היתר דואג הרבה למנגנון שלו, וכמובן זה בא על חשבון האנשים שאמורים ליהנות מהפעילות.

אביטל שרייבר: הדאגה למנגנון הארגון עצמו.

 משה (מוץ) מטלון: את יכולה להסביר את מה שאת אומרת?

אביטל שרייבר: כן, אמרתי את זה גם בישיבה.

קריאה: זה לא נובע מהדוח שלכם.

אביטל שרייבר: אגיד ואסביר.

אביטל שרייבר: הליקויים שנמצאו אצלנו, הם בין היתר באמת של מנגנון גדול של עובדים במשכורות גבוהות.

אביטל שרייבר: שיעור הוצאות הנהלה וכלליות, לפי התחשיב שלנו, הוא גבוה מאוד – למעלה מ-20%.

אביטל שרייבר: בתחשיב של הארגון הם משייכים הוצאות באופן שונה.

אביטל שרייבר: בהמשך, במסגרת תיקון הליקויים, אנחנו רוצים לבדוק שההוצאות אכן משויכות כפי שצריך.

מל פולישוק-בלוך: חבל שלא העברת אלינו את הדוח.

אביטל שרייבר: העברנו את הדוח.

אביטל שרייבר: גם במסמך הרקע שהוגש לוועדה על-ידי מרכז המחקר והמידע יש תמצית של הליקויים מתוך הדוח שלנו.

אביטל שרייבר: לפי מה שהעברתי הדוח הועבר.

זבולון אורלב: מהן שלוש המשכורות הגבוהות?

זבולון אורלב: את זוכרת?

זבולון אורלב: היו"ר מל פולישוק-בלוך: נכון, יש כאן דוח.

זבולון אורלב: "סכום משכורתם הכוללת של 17 עובדים בכירים – 6.5 מיליון ש"ח, 20% מסך המשכורות בארגון".

זבולון אורלב: 17 עובדים מתוך כמה?

זבולון אורלב: לא נחשיב את כל עובדי השעה.

יוסי לוי: הגשנו תגובה מפורטת מאוד לרשם העמותות.

אביטל שרייבר: נכון, עוד לא סיימתי את דברי.

יוסי לוי: בסדר, אבל חברי הוועדה הנכבדים לא קיבלו את התגובה שלנו ואת ההתייחסות.

יוסי לוי: זה דיון על דוח מבקר המדינה.

יוסי לוי: לזה נערכנו, הגשנו תגובות.

יוסי לוי: אני מבהיר שאני היועץ המשפטי של הארגון.

יוסי לוי: אם זה המצב, אולי נבקש הפסקה של יום או יומיים ונגיש תגובה לדוח רשם העמותות.

יוסי לוי: הגשנו תגובה מפורטת מאוד, היא לא נמצאת לפני כבודכם, וזה לא ראוי.

זבולון אורלב: תנוח דעתך, אין לי גם הדוח שלה.

תמר חיימוביץ: זו הצגה לא הוגנת של הדוח שלה.

מל פולישוק-בלוך: תסלחו לי, אנחנו נלך לפי סדר.

מל פולישוק-בלוך: אתן לכם את כל ההזדמנות לדבר.

מל פולישוק-בלוך: לכן הזמנו אתכם, כדי לשמוע את כל הצדדים ולהבין את כל הדברים.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לומר שבדוח רשם העמותות של רו"ח איזק ההמלצה היא: "לא ניתן לתת לעמותות אישור על ניהול תקין ויש ...

מל פולישוק-בלוך: תוכנית הבראה".

אביטל שרייבר: אתייחס לזה, כי כבר היתה ישיבה בעקבות הדוחה זה.

אביטל שרייבר: לגבי המשכורות, עלות שכר יו"ר הארגון ב-2003, היתה 552,138 ש"ח.

 משה (מוץ) מטלון: מה השכר ברוטו?

אביטל שרייבר: אני מדברת על עלות השכר, זה הנושא שנבחן.

אביטל שרייבר: היה גם ויכוח בעניין הזה.

זבולון אורלב: צריך להוריד מזה 25%.

 משה (מוץ) מטלון: 27,000 ש"ח.

 משה (מוץ) מטלון: 28,000 ש"ח.

אביטל שרייבר: העניין הוא שמדובר בכמות גדולה של עובדים ששכרם השנתי הוא בעלות של למעלה מ-400,000 ש"ח, היושבי-ראש של כל המחוזות.

אביטל שרייבר: זה לא שיש רק שלושה: יושב-ראש, מנכ"ל וסמנכ"ל.

אביטל שרייבר: יש רשימה ארוכה של עובדים.

מל פולישוק-בלוך: כתוב שיש 17 עובדים.

תמר חיימוביץ: זה בגלל המבנה המיוחד של הארגון.

אביטל שרייבר: קודם כול, הדוח נמסר לארגון בדצמבר, והוא ניתן אחרי שלארגון היתה אפשרות שימוע.

אביטל שרייבר: ניתנה להם טיוטת הדוח, הם הגיבו, רואה-החשבון שינה חלק מהדברים בעקבות התגובה וניתן דוח סופי.

אביטל שרייבר: אני רוצה לומר עוד דברים, לטובת הארגון: עשינו ישיבה בדצמבר, בעקבות הדוח.

אביטל שרייבר: הרגשנו שינוי בגישה, גם לעומת מהלך הביקורת.

אביטל שרייבר: היתה נכונות של הארגון לתקן את כל הליקויים.

אביטל שרייבר: עברנו על הכול, והיתה נכונות לתקן את כל הליקויים.

אביטל שרייבר: אני מדברת על ליקויים שיש לנו סמכות לדרוש את השינוי שלהם.

אביטל שרייבר: כי למשל, בנושא של משכורות החוק לא נותן לרשם העמותות סמכות להגביל גובה שכר של בכירים בעמותות.

אביטל שרייבר: מדובר במשהו שהוא יותר ברמה של שקיפות כלפי חברי הארגון והציבור.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו משנים את החוק, יש הצעות לשינוי החוק הזה.

זבולון אורלב: גם לפי הצעות החוק הם לא יעברו את הסף.

זבולון אורלב: אם משכורת היושב-ראש היא המשכורת הגבוהה, ולדבריו המשכורת ברוטו היא 28,000 ש"ח, הוא לא עובר את הסף.

זבולון אורלב: גם במשרד הרווחה ניסינו ליצור סולם שכר.

זבולון אורלב: כי המדינה משלמת הרבה כסף לעמותות שעוסקות באוכלוסיות חלשות, והתברר שהמנכ"לים שם מושכים לעצמם משכורות גבוהות: ארגוני נשים, אקי"ם, אלי"ן ועוד.

זבולון אורלב: קבענו ששכר מנכ"ל בשירות המדינה הוא קו הגובה.

זבולון אורלב: 28,000 ש"ח זה בסדר.

יצחק הומינר: אני יושב-ראש הוועד הארצי, אני לא מקבל שכר.

יצחק הומינר: כיושב-ראש הוועד הארצי פניתי ביוזמתי לממונה על השכר באוצר, שימליץ לנו על השכר הראוי, לאור היקף הפעילות.

יצחק הומינר: אני לא מקבל שכר, כל עבודתי בהתנדבות.

מל פולישוק-בלוך: רצית לדעת כמה אתה מפסיד.

יצחק הומינר: קיבלנו את טבלאות השכר של יוסי כהן מהממונה על השכר.

יצחק הומינר: הן תואמות, וזה אפילו פחות.

יצחק הומינר: ברוב המקרים זה פחות.

יצחק הומינר: עשיתי את זה ביוזמתי כבר ב-1993, דומני.

יצחק הומינר: השכר הוא בדיוק השכר.

יצחק הומינר: יוסי לוי: לא בדיוק, זה נמוך באופן משמעותי.

זבולון אורלב: השיעור שאת לוקחת, 20%, זה כולל את הקרן?

זבולון אורלב: אני מדבר על ההערה שהמשכורות הגבוהות הן 20% מסך המשכורות.

תמר חיימוביץ: יש שם עובד בכיר אחד.

אביטל שרייבר: ביקשנו מהארגון ומהקרן להגיש לנו דוחות מאוחדים.

מל פולישוק-בלוך: אתה רוצה לדעת אם 17 העובדים הבכירים הם בארגון או בקרן.

קריאה: שכר מנהל הקרן הוא 23,000 ש"ח.

זבולון אורלב: בהיקף הכספי, את לוקחת את החלק של המשכורות מכולם?

אביטל שרייבר: לא, אני חושבת שזה מתייחס לארגון.

אביטל שרייבר: לסיכום הדברים, סיכמנו עם הארגון שנעשה הליך של הבראה.

אביטל שרייבר: הארגון אכן הביע נכונות לתקן את הליקויים.

אביטל שרייבר: ראינו את הליקויים, ואנחנו לא מעוניינים לחכות מבחוץ ולעשות בדיקה נוספת כדי לגלות אם הם קיימים או לא.

אביטל שרייבר: לכן ביקשנו שרואה-חשבון מטעמנו יהיה משקיף בארגון, וילווה את הפעילות בנקודות מסוימות שנקבע.

אביטל שרייבר: אלו דברים שמתרחשים ממש בימים אלה.

אביטל שרייבר: בסופו של דבר זה מה שסוכם.

 משה (מוץ) מטלון: לא סוכם שיהיה משקיף.

קריאה: סוכם שתהיה ביקורת מעקב על נקודות מסוימות.

אביטל שרייבר: זה עניין של הגדרה.

אביטל שרייבר: הארגון, כתנאי למתן אישור ניהול תקין מטעמנו לשנת 2006, יחתום על מסמך התחייבות ברוח הדברים האלה.

אביטל שרייבר: המסמך יוכן בימים אלה, אם הארגון יסכים, הוא יחתום.

אביטל שרייבר: בינואר הם צריכים אישור ניהול תקין לצורך קבלת תמיכות ממשרד הביטחון.

אביטל שרייבר: זבולון אורלב: הייתם מודעים לדוח המבקר?

אביטל שרייבר: היינו מודעים לעובדה שנערכת ביקורת.

אביטל שרייבר: קיבלנו את הדוח, אבל עיקר הביקורת שלנו נעשתה בשלב שבו הדוח עוד לא פורסם.

מל פולישוק-בלוך: מעניין שאלו שני ערוצים של ביקורת שעולים על אותם דברים.

אביטל שרייבר: לא הכול חופף.

קריאה: ממש לא.

מל פולישוק-בלוך: אין לכם סמכות לדברים מסוימים, לכן דוח המבקר רחב יותר.

מל פולישוק-בלוך: אבל אני חושבת שגם אנשי המבקר עלו על הדברים שלכם.

קריאה: ממש לא.

אביטל שרייבר: יש נקודות נוספות שהגענו אליהן מהכיוון שלנו.

אביטל שרייבר: למשל, העובדה שיושב-ראש העמותה, ששימש חבר ועד בעמותה, קיבל שכר מהקרן.

אביטל שרייבר: מבחינת חוק העמותות המצב הזה פסול.

יצחק הומינר: זה לא המצב.

יצחק הומינר: הוא לא קיבל שכר מהקרן אלא מהארגון.

אביטל שרייבר: סליחה, הוא קיבל שכר מהארגון ושימש חבר ועד בקרן.

אביטל שרייבר: מבחינת חוק העמותות, מי שמשמש חבר ועד בעמותה לא יכול לתת שירות בשכר לעמותה.

אביטל שרייבר: יושב-ראש הארגון שימש חבר ועד בקרן, והוא קיבל שכר מהארגון.

אביטל שרייבר: אומנם מדובר בעמותה נפרדת, אבל לפי העמדה שלנו, וגם אמרנו אותה, מכיוון ששתי העמותות מנהלות קשר הדוק מאוד מבחינת התקציב, הן צריכות להגיש דוחות מאוחדים.

אביטל שרייבר: הוסכם שכך יהיה.

 משה (מוץ) מטלון: שונה התקנון.

 משה (מוץ) מטלון: אביטל שרייבר: נכון, בימים האחרונים התקנון שונה, ויושב-ראש העמותה לא ישמש חבר ועד בקרן, לנוכח העובדה שהוא מקבל שכר מהארגון.

מל פולישוק-בלוך: נכון, העניין מהותי.

מל פולישוק-בלוך: יש עוד משהו להוסיף?

מל פולישוק-בלוך: לא לפי שעה.

מל פולישוק-בלוך: אתה רוצה לשאול משהו, חבר הכנסת אורלב?

זבולון אורלב: אני נצמד לדוח מבקר המדינה.

זבולון אורלב: מרשם העמותות לא שמעתי משהו בולט מעבר לדוח מבקר המדינה.

מל פולישוק-בלוך: בסדר.

מל פולישוק-בלוך: נשמע את הארגון.

מל פולישוק-בלוך: לפני שאתה מתחיל אני רוצה לומר שאם היית מעביר לנו את החומר לפחות יום קודם, זה היה יותר רציני.

מל פולישוק-בלוך: אי-אפשר לקרוא ולהקשיב ולנהל את הישיבה.

תמר חיימוביץ: הכול תגובות שהגשנו.

יוסי לוי: צריך להסתכל על השורה התחתונה.

יוסי לוי: היא נורא פשוטה.

מל פולישוק-בלוך: לא, אני לא עושה כך.

מל פולישוק-בלוך: אני מסתכלת על הרבה מקומות שכתוב בהם "הופקו לקחים והנושא טופל", וזה לא אומר לי כלום.

יוסי לוי: המבקר יכול לאשר את זה.

יוסי לוי: חוץ מזה, אם שומעים את דוח רשם העמותות בלי שמיעת התגובה שלנו, אז אין שום בעיה לקרוא גם את זה.

 משה (מוץ) מטלון: דיברו על השכר, ואגיב רק במשפט אחד.

 משה (מוץ) מטלון: השכר שקוף, הוא מתפרסם בביטאון "הלוחם", אנחנו פועלים על-פי כל הכללים הנדרשים ואף מעבר לכך.

 משה (מוץ) מטלון: ארגון נכי צה"ל הוא הארגון היציג של נכי צה"ל במדינת ישראל, והוא מייצג כ-50,000 נכים – 48,700 איש.

 משה (מוץ) מטלון: לארגון נכי צה"ל יש חמישה מחוזות, על-פי חלוקה ארצית.

 משה (מוץ) מטלון: זה מקביל ללשכות השיקום של משרד הביטחון.

 משה (מוץ) מטלון: בכל מחוז יש יושב-ראש מחוז ויש מועצה מקומית נבחרת.

 משה (מוץ) מטלון: כל חברי המועצות הם הוועידה הארצית של ארגון נכי צה"ל, והיא המוסד העליון של ארגון נכי צה"ל.

 משה (מוץ) מטלון: אני בתפקיד משנת 2002.

מל פולישוק-בלוך: זו קדנציה ראשונה שלך?

 משה (מוץ) מטלון: זו קדנציה שנייה ואחרונה שלי.

 משה (מוץ) מטלון: הקדנציה היתה ארבע שנים וזה השתנה.

 משה (מוץ) מטלון: היתה הגבלה קלה בהרבה של מספר הקדנציות.

 משה (מוץ) מטלון: ביקשתי לשנות את התקנון ולהגביל לשתי קדנציות.

 משה (מוץ) מטלון: התקבלה החלטה להגביל לשתי קדנציות ללא שום תנאי, בלי הרחבות למיניהן, זה היה התנאי שלי.

 משה (מוץ) מטלון: הוועד הארצי והוועידה הארצית אישרו שכל קדנציה תהיה חמש שנים אבל יהיו שתי קדנציות בלבד, משהו מקביל לרשויות המקומיות.

 משה (מוץ) מטלון: זו תפיסתי, ואני חושב שבתפקיד ציבורי צריך לכהן שתי קדנציות ולא יותר.

 משה (מוץ) מטלון: לכן הגשתי את ההצעה הזאת, שגם נוגעת לי אישית.

זבולון אורלב: זה רעיון טוב, אבל עוד יגידו את זה גם לנו.

זבולון אורלב: אל תזכיר כאלה דברים כאן.

יצחק הומינר: לא, זה כדי שהוא יספיק לרוץ לכנסת.

מל פולישוק-בלוך: זה שני מנדטים, לא?

 משה (מוץ) מטלון: אני חוזר לענייני הארגון.

 משה (מוץ) מטלון: תקציבו השוטף של הארגון הוא 80 מיליון ש"ח.

 משה (מוץ) מטלון: אנחנו דנים בוועדה, אבל בכל הכבוד למדינת ישראל, היא תקצבה את הארגון ב-4 מיליון ש"ח מתוך 80 מיליון ש"ח.

 משה (מוץ) מטלון: זה כל תמיכת המדינה.

יוסי לוי: על זה אנחנו יושבים.

יוסי לוי: כל התשבחות הן על זה שהבאנו כסף.

 משה (מוץ) מטלון: זה החלק של מדינת ישראל בארגון נכי צה"ל.

 משה (מוץ) מטלון: אני מוכן לוותר על גיוס הכספים.

 משה (מוץ) מטלון: תאמינו לי, אם יש דבר שאני מוכן לוותר עליו מראש זה על ללכת ולקבץ נדבות.

מל פולישוק-בלוך: איך אתם מגייסים את הכספים?

 משה (מוץ) מטלון: מייד אספר.

זבולון אורלב: אף אחד לא מכריח אותך לקבל את הכסף.

זבולון אורלב: אתה צריך להגיש בקשה לתמיכה.

 משה (מוץ) מטלון: מדינת ישראל לא תחזיק את בתי הלוחם.

 משה (מוץ) מטלון: אם אתה שואל אותי, לדעתי מדינת ישראל צריכה להקים את בתי הלוחם.

 משה (מוץ) מטלון: אבל מאחר שכל בתי הלוחם הוקמו מכספו של ארגון נכי צה"ל בלבד, והשתתפות משרד הביטחון או מדינת ישראל היא כה דלה – אנחנו בכישרוננו יוצאים לעולם, קהילות היהודיות, מתדפקים על דלתות, עושים ערבים, ומגייסים כסף.

 משה (מוץ) מטלון: אני רוצה לומר לגברתי ולאדוני שאני מאוד גאה לעמוד בארגון שיש לו היום נכסים של 170 מיליון ש"ח.

 משה (מוץ) מטלון: קיבלתי את הארגון ב-2002 עם 90 מיליון ש"ח.

 משה (מוץ) מטלון: מבחינתי רוב הכסף צבוע להקמת שני פרויקטים גדולים בבאר-שבע ובאשדוד.

 משה (מוץ) מטלון: על-פי תפיסת עולמנו, כל נכה צה"ל במדינת צה"ל – ואגב, הרחבנו זאת גם לנפגעי טרור, ואולי לא זה המקום לספר מה אנחנו עושים בקהילה.

מל פולישוק-בלוך: לספר מה אתם עושים – שהמדינה לא עושה.

 משה (מוץ) מטלון: נכון, גם לנכי צד"ל וגם לנכי פעולות טרור.

 משה (מוץ) מטלון: אבל אולי לא זה המקום.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים לשמוע גם דברים טובים.

 משה (מוץ) מטלון: אנחנו בהחלט עושים, גם ל-600 ילדים משדרות מוכת הקסאמים.

זבולון אורלב: כשר רווחה לשעבר אני מעיד שבכל מקום שהיו צריכים להשתמש בבית הלוחם לנפגעי טרור והיו פניות לארגון, כולן נענו במאה אחוז.

מל פולישוק-בלוך: למה כשר רווחה לא נתת להם כסף?

זבולון אורלב: הם לא ביקשו.

זבולון אורלב: הם ידעו שלשר הרווחה אין כסף.

 משה (מוץ) מטלון: עוד היינו מקבלים דוח נוסף מרשם העמותות.

מל פולישוק-בלוך: לא נכון.

מל פולישוק-בלוך: הביקורת היא לא על זה.

מל פולישוק-בלוך: אמרתי בתחילת דברי, ואני רוצה להדגיש זאת: הארגון הזה חשוב לכולנו.

מל פולישוק-בלוך: ארגון נכי צה"ל נוגע לכל אחד מאתנו, גם אם אנחנו כמדינה לא משלמים, לא משלמים מספיק.

מל פולישוק-בלוך: הנושא חשוב לנו מעבר ל-4 מיליון ש"ח או 8 מיליון ש"ח שהמדינה משלמת.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים שזה יהיה "פרפקט" מהרבה בחינות, שלא יהיה נכה צה"ל אחד שלא מרגיש בבית בארגון.

 משה (מוץ) מטלון: גם אם נתקן את כל הליקויים, ונתקן את הליקויים, אני מבטיח שעדיין יהיו ליקויים.

 משה (מוץ) מטלון: מי שלא עושה לא שוגה.

 משה (מוץ) מטלון: אמרתי שאני גאה, אני גאה גם בעשייה של הארגון לציבור.

 משה (מוץ) מטלון: הזכרתי את נכי הטרור, את ילדי שדרות, וגם את ילדי יש"ע אירחנו אצלנו בחגים, בחול המועד.

 משה (מוץ) מטלון: דווקא בגלל מה שארגון נכי צה"ל מייצג, דווקא משום שחייבת להיות לו אמירה חברתית, דווקא בגלל חוסנו הכלכלי, הוא יכול להרשות לעצמו דברים שגם מועצת העיר שדרות לא יכלה לעשות למען הילדים, ועשינו זאת בכבוד ובאהבה ובחום.

 משה (מוץ) מטלון: אנחנו לא נגד ביקורת.

 משה (מוץ) מטלון: אף אחד לא אוהב ביקורת, אבל אנחנו לא נגד.

 משה (מוץ) מטלון: בסך הכול אני די גאה בביקורת הזאת.

 משה (מוץ) מטלון: בארגון של עשייה כל כך גדולה ורחבה, עם ציבור של כל כך הרבה נכים, עם פגיעות כל כך קשות, אם אנחנו עומדים בסדר גודל של ליקויים כזה – נתקן, נלך ונתקן.

 משה (מוץ) מטלון: אצטט מישהו שאמר לי: אתה יכול לישון בשקט עם הדוח הזה.

 משה (מוץ) מטלון: כמובן, אנחנו רוצים להתייעל ולעשות את הדברים כפי שצריך, אבל גם הביקורת חייבת להיות הוגנת והגונה ולשמוע מה שיש לנו לומר, דווקא משום הייחוד של ארגון נכי צה"ל, שהוא ארגון יחיד ומיוחד.

 משה (מוץ) מטלון: אני לא מהעמותות שמידפקות על דלתות המדינה.

 משה (מוץ) מטלון: זה ארגון דמוקרטי, נערכות בו בחירות אחת לכמה שנים, אנחנו נותנים את הדין וחשבון שלנו לבוחר.

 משה (מוץ) מטלון: הבוחר אמר את דברו.

 משה (מוץ) מטלון: בפעם השנייה, לשמחתי, רשימתי ניצחה "על האפס".

 משה (מוץ) מטלון: ולא משום שאני מאפיונר, והאמיני לי שאני לא מאפיונר.

 משה (מוץ) מטלון: הכוונה היא שהצלחנו להכניס את כל הרשימה שלנו למועצה.

 משה (מוץ) מטלון: ברור שיש צד מפסיד, והוא יוצר את מה שהוא יוצר מסביב ומבפנים ומבחוץ.

מל פולישוק-בלוך: על איזה בסיס עושים את הרשימות?

יצחק הומינר: בחירות שמיות אישיות.

יצחק הומינר: אני רצתי בירושלים, כי אני יליד ירושלים.

יצחק הומינר: יכולתי לרוץ לבד, אבל אין טעם, כי אני צריך לעבוד עם חבורה שאני מכיר.

יצחק הומינר: אז לרוב אנחנו מתאגדים כמה חברים, ומבקשים שמי שרוצה לבחור באחד, שיבחר גם את האחרים.

מל פולישוק-בלוך: אבל אין לזה קשר לפוליטיקה.

יצחק הומינר: ממש לא.

יצחק הומינר: אני נראה לך מהמפלגה שלו?

זבולון אורלב: אגב, לגילוי נאות, גם לפרוטוקול: אני מבקש להבהיר שגם אני חבר הארגון.

זבולון אורלב: אני אחד מה-50,000 איש.

 משה (מוץ) מטלון: כפי שציינה היושבת-ראש, בקדנציה האחרונה היו בוועדה כמה דיונים שנגעו לנכי צה"ל.

 משה (מוץ) מטלון: השתתפתי בדיונים, וגם ייצגתי את עמדת הנכים ואת עמדת הארגון.

 משה (מוץ) מטלון: מדובר בדוח ורדי, מה נעשה ומה לא נעשה.

 משה (מוץ) מטלון: מבין שצריך להיות דיון נוסף בעניין הדוח.

 משה (מוץ) מטלון: גם הגשנו נייר עמדה למשרד הביטחון רק לאחרונה.

 משה (מוץ) מטלון: גם דובר על ועדות למד, על הוועדות הרפואיות, הוזכרו הבג"צים שהגשנו נגד משרד הביטחון.

 משה (מוץ) מטלון: כל הבג"צים, כל הטענות, כל דוח ורדי – זה בדיוק מתוך אותה מטרה ומשימה: לייצג את חברות הנכים שיושבת כאן.

מל פולישוק-בלוך: בכל הבג"צים האלה היתה לכם הצלחה?

מל פולישוק-בלוך: איך אתה מרגיש באופן יחסי?

 משה (מוץ) מטלון: קודם כול, הצלחנו.

 משה (מוץ) מטלון: לצערי באמצעות בג"ץ.

 משה (מוץ) מטלון: יש כמה נושאים שנשארו פתוחים.

 משה (מוץ) מטלון: אני רוצה לציין שלשמחתי הרבה מונה ראש אגף חדש לאגף השיקום, אחרי החורבות שהשאיר אחריו גד דובב.

 משה (מוץ) מטלון: התמנה רוני מורנו, תא"ל, קצין לוגיסטיקה ראשי.

 משה (מוץ) מטלון: הוא מונה לפני שלושה חודשים.

 משה (מוץ) מטלון: אני רוצה לציין את שיתוף הפעולה ואת בניית יחסי האמון בינינו לאגף השיקום, שלא היו שנים רבות.

 משה (מוץ) מטלון: מייד ניכנס לנושא התעסוקה, וכבר התקיים דיון מעמיק עם ראש האגף בנושא תעסוקה, ואיך אוכפים את חוק העסקת נכים.

מל פולישוק-בלוך: לדעתי זה הכי חשוב.

מל פולישוק-בלוך: משה מטלון: מייד אגע בזה.

מל פולישוק-בלוך: רציתי לציין זאת בעקבות הדיונים שהיו סביב השולחן הזה.

מל פולישוק-בלוך: בזהירות הראויה אני אומר שאני חושב שאנחנו בונים יחסי אמון ראויים עם ראש האגף החדש.

מל פולישוק-בלוך: המנכ"ל החדש גם הוא שותף ליחסים הטובים?

 משה (מוץ) מטלון: עדיין לא פגשנו אותו.

 משה (מוץ) מטלון: אולי עד שניפגש הוא שותף ליחסים הטובים.

 משה (מוץ) מטלון: ביקשנו פגישה אתו, וגם פגשתי אותו באקראי אחרי שהייתי אצל שר הביטחון, ודובר על כך שהוא יזמין אותנו.

 משה (מוץ) מטלון: הוא רוצה להיכנס לתפקיד, ויש לו עוד כמה תחומים לעסוק בהם, חוץ מאגף השיקום.

 משה (מוץ) מטלון: אנחנו בקשר עם השר בתקופה הזאת ועם ראש אגף החדש.

 משה (מוץ) מטלון: אני מקווה שרוב הדברים ייפתרו במסגרת אגף השיקום ולא נצטרך לעלות דרגה.

 משה (מוץ) מטלון: אני אומר את הדברים בזהירות רבה, אבל אני ממש שמח על שיתוף הפעולה שנרקם בין הגורמים.

 משה (מוץ) מטלון: עוד דבר על רשם העמותות: אין לנו בעיה מול רשם העמותות, אין לנו ושם דבר נגד רשם העמותות.

 משה (מוץ) מטלון: כל זמן שהדברים נעשים וייעשו בהגינות ובשקיפות הראויה, הנחיתי את כל הגורמים בארגון נכי צה"ל לשיתוף פעולה מלא גם מול רשם העמותות – ונציג מבקר המדינה שהיה שיתוף פעולה אתם.

 משה (מוץ) מטלון: נכון שהיו תקלות בדרך, אני לא מחפש אשמים.

 משה (מוץ) מטלון: השאלה אם רוצים להתקדם ולתקן מנקודה זו והלאה, או להמשיך להתנגח.

 משה (מוץ) מטלון: אנחנו אומרים: בסדר, יש ליקויים, בואו נתקן אותם בשיתוף פעולה.

 משה (מוץ) מטלון: אני לא מסיר מעצמי ומארגון נכי צה"ל שום אחריות לשום ליקוי.

 משה (מוץ) מטלון: ועובדה שקיימנו ועידה ארצית כפי שהתחייבנו, ועובדה ששינינו את התקנונים בדיוק כפי שהתחייבנו.

מל פולישוק-בלוך: התחייבתם על כך לרשם העמותות?

תמר חיימוביץ: גם למבקר המדינה.

אביטל שרייבר: זה הוגש בימים האחרונים, עדיין לא נבדק.

 משה (מוץ) מטלון: חלק גדול מהליקויים שצוינו כבר תוקנו או הם במהלך תיקון.

 משה (מוץ) מטלון: לנושא בתי הלוחם, מר אייזנברג ציין זאת: היתה ועדת היגוי שקבעה את סדר הגודל שצריך להיות לבית הלוחם בבאר-שבע לפי מספר החברים שם.

 משה (מוץ) מטלון: בתי הלוחם הם מרכזי שיקום, חברה וספורט בבעלות ארגון נכי צה"ל, וניתנים בהם כל השירותים שאפשר להעלות על הדעת לטובת ציבור הנכים: פעילות ספורטיבית, ואני לא צריך לספר לוועדה מהם הישגי הספורט של הנכים במדינת ישראל, וכן פעילות שיקומית ופעילות פרה-רפואית.

 משה (מוץ) מטלון: הבית נקרא "בית הלוחם".

 משה (מוץ) מטלון: אני יכול לומר לגברתי ולאדוני חברי הכנסת שזה בית שני להרבה מאוד אנשים, וחלקם יושבים סביב השולחן הזה.

 משה (מוץ) מטלון: זה באמת, לא בשביל הפרזה, לא לשם ההגזמה.

 משה (מוץ) מטלון: אתם מוזמנים, ותראו.

 משה (מוץ) מטלון: חבר הכנסת אורלב, אני מבין שאתה חבר בארגון, אז אתה גם יודע מה בית הלוחם מעניק לחברים שלו במסגרת בתי הלוחם.

 משה (מוץ) מטלון: והנה, יש דברים בסיסיים שלא הובאו בחשבון, גם לא מבחינת מזג האוויר בבאר-שבע.

 משה (מוץ) מטלון: למשל, דובר על בריכה פתוחה.

 משה (מוץ) מטלון: ומתברר שחייבים בריכה מקורה ומחוממת, גם בבאר-שבע, בגלל שינויי מזג האוויר.

 משה (מוץ) מטלון: ועדת ההיגוי נתנה תחזית מסוימת, אבל בדיונים מאוד מעמיקים מצאנו שבלי בריכת שחייה ובלי אולם פיזיותרפיה ובלי כיתות לימוד ובלי אולם ספורט אין בית לוחם.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה ברמה של תכנון ראשוני.

 משה (מוץ) מטלון: נכון, בהחלט נעשתה פה טעות ברמה הראשונית.

 משה (מוץ) מטלון: הוקמה ועדת בנייה רצינית, עמד בראשה יעקב נריה, שכל ירושלמי טוב יודע מה תרומתו לעיר ירושלים.

 משה (מוץ) מטלון: גם העירייה השתכנעה שהשטח שהוקצה לראשונה אינו מספיק להקמת בית לוחם והשטח שונה.

יצחק הומינר: הוכפל.

יצחק הומינר: מ-2,700 מ"ר ל-5,200 מ"ר.

מל פולישוק-בלוך: העירייה נתנה לכם את השטח בחינם?

 משה (מוץ) מטלון: לא, זה דיון במקום אחר.

יוסי לוי: אנחנו צריכים לשלם למינהל מקרקעי ישראל 7 מיליון ש"ח כדי להקים בית לוחם.

 משה (מוץ) מטלון: זה מה שהוא מבקש, הוא עוד לא יקבל.

 משה (מוץ) מטלון: כי כנראה מינהל מקרקעי ישראל הוא עסק פרטי שלמישהו, וכנראה ארגון נכי צה"ל הוא גוף עסקי גדול, שמגלגל כספים למטרות רווח.

 משה (מוץ) מטלון: אז יהיה ויכוח במינהל מקרקעי ישראל.

 משה (מוץ) מטלון: יש לנו עוד כמה דברים להתגבר עליהם עד סוף הקדנציה.

 משה (מוץ) מטלון: בבתי הלוחם הקודמים היה פטור.

מל פולישוק-בלוך: זה מקרה מובהק של "לצורכי ציבור".

 משה (מוץ) מטלון: שאלתי במינהל אם אני נראה יזם שהולך להקים קאנטרי קלאב או אני מקים מרכזי שיקום.

 משה (מוץ) מטלון: תמר חיימוביץ: הם רוצים 7 מיליון ש"ח רק לדמי פיתוח, בלי דמי היוון.

 משה (מוץ) מטלון: היוון – זה משהו אחר – את זה הם רוצים כמו בכל מוסד ציבורי אחר.

 משה (מוץ) מטלון: אגרות פיתוח של 7 מיליון ש"ח בבאר-שבע.

 משה (מוץ) מטלון: הם לא יקבלו.

מל פולישוק-בלוך: על סמך מה הם רוצים סכום כזה?

יוסי לוי: על סמך הערכה מה עלות הפיתוח ומה החלק של בית הלוחם באזור הפיתוח.

יוסי לוי: אבל בית הלוחם הוא העוגן של כל האזור החדש, שינפיק להם סכומים עצומים.

מל פולישוק-בלוך: איפה זה מתוכנן?

 משה (מוץ) מטלון: בבאר-שבע זה במבואה המזרחית.

 משה (מוץ) מטלון: באשדוד זה ברובע ט"ו, על חוף הים.

 משה (מוץ) מטלון: זה אחד המקומות הטובים ביותר.

 משה (מוץ) מטלון: נפתח שם מאוד את הספורט הימי, שגם כך הוא מפותח.

 משה (מוץ) מטלון: אנחנו מתכוונים להשקיע מאוד בנושא הספורט הימי, כי בית הלוחם ייבנה לחוף הים.

מל פולישוק-בלוך: ושם השטח בחינם?

 משה (מוץ) מטלון: יש הקצאה של ראש העיר.

 משה (מוץ) מטלון: יש שיתוף פעולה בלתי רגיל עם ראשי הערים.

 משה (מוץ) מטלון: הם כן הכירו בחשיבות הארגון.

 משה (מוץ) מטלון: היה ויכוח פנים-ארגוני אם להקים בית לוחם בראשון לציון או באשדוד, ההכרעה נפלה על אשדוד.

 משה (מוץ) מטלון: אשדוד היא גם עיר קולטת עלייה ומשוועת לתעסוקה, ואני חושב שזה חלק מהערכים שארגון נכי צה"ל מייצג, על אף הליקויים שלו.

 משה (מוץ) מטלון: לגבי בתי הלוחם הכסף צבוע, כפי שאמרתי.

 משה (מוץ) מטלון: הקמה של בית לוחם כזה תעלה, בהערכה גסה, כ-12 מיליון דולר למקום אחד.

 משה (מוץ) מטלון: צאו ולמדו שאנחנו מדברים על סדר גודל של 30 מיליון דולר.

 משה (מוץ) מטלון: והנה רוב הכסף הגדול של ארגון נכי צה"ל, שהוא צבוע.

מל פולישוק-בלוך: רוב הכסף מתרומות?

 משה (מוץ) מטלון: לא רוב הכסף – כל הכסף.

מל פולישוק-בלוך: זה כלול ב-170 מיליון?

מל פולישוק-בלוך: זה חלק עיקרי, אם אתה אומר שזה 30 מיליון דולר.

 משה (מוץ) מטלון: דמי החבר שאנחנו מקבלים הם לא למטרות האלה.

 משה (מוץ) מטלון: כספי התרומות לא הולכים לשכר ולהוצאות.

 משה (מוץ) מטלון: התרומות הן לפרויקטים ודמי החבר הם לתשלום המשכורות.

 משה (מוץ) מטלון: דמי החבר הם 54 ש"ח בחודש.

 משה (מוץ) מטלון: זה כולל ביטוח סיעודי, ביטוח חיים, וקרן עזרה הדדית להלוואות.

 משה (מוץ) מטלון: בקרוב, בהליך מאוד מתקדם, נעשה ביטוח רפואי.

מל פולישוק-בלוך: מי שמגיע לבית הלוחם צריך לשלם כניסה?

יצחק הומינר: לא כניסה, דמי חבר.

מל פולישוק-בלוך: השירותים חינם?

יצחק הומינר: יש חוגים, שעולים כ-120 ש"ח לחודש, למשפחה.

מל פולישוק-בלוך: משלמים 54 ש"ח דמי חבר לארגון, אבל אם רוצים בקאנטרי קלאב משלמים 120 ש"ח בחודש?

 משה (מוץ) מטלון: כן, למשפחה.

 משה (מוץ) מטלון: בתי הלוחם גירעוניים.

 משה (מוץ) מטלון: היה לנו ויכוח עם מר אייזנברג על הגירעונות.

 משה (מוץ) מטלון: הם גירעוניים כי הקרן מסבסדת.

מל פולישוק-בלוך: אמרתם שהארגון אינו מסכים עם המונח "גירעון".

 משה (מוץ) מטלון: נכון.

 משה (מוץ) מטלון: אם היינו גובים מהחברים את הסכום הריאלי של החזקת בית לוחם, לא היו שם חברים.

 משה (מוץ) מטלון: הנכים האלה, לפחות מי שנמצאים כאן, מתקיימים מתגמולי קיום.

מל פולישוק-בלוך: ברור שאתם מסבסדים, אם אלו הסכומים.

 משה (מוץ) מטלון: אני לא מקבל את המונח "גירעון".

אבשלום אייזנברג: אתה מתכנן את זה מראש בתקציב גירעוני, זה לא בסדר.

אבשלום אייזנברג: אתה לוקח כסף מהקרן כדי לממן.

 משה (מוץ) מטלון: איך אני יכול אחרת?

 משה (מוץ) מטלון: אני מתכוון לקחת כסף מהקרן, כן.

אבשלום אייזנברג: אתה מדבר על שקיפות.

אבשלום אייזנברג: אתה אומר: היתה טעות.

אבשלום אייזנברג: אחר כך בוועידות אתם אומרים שאתם אוכלים את ההון שלכם.

אבשלום אייזנברג: גם את זה צריך להגיד, נשים הכול על השולחן.

 משה (מוץ) מטלון: עוד לא אכלנו את ההון שלנו, ברוך השם.

מל פולישוק-בלוך: ברור שעם עלות כזאת של דמי כניסה לקאנטרי קלאב, ואני קוראת לזה כך, כי זה מקום כזה.

יצחק הומינר: את מוזמנת לראות, אין קאנטרי קלאב כזה.

 משה (מוץ) מטלון: אבל זו תפיסת עולם ייחודית לנו.

 משה (מוץ) מטלון: קאנטרי קלאב הוא לא מרכז שיקום.

מל פולישוק-בלוך: לא חשבתי רק על הבריכה והשעשועים.

מל פולישוק-בלוך: לצערי הרב, גם במשפחה שלי השתמשו בבית הלוחם.

מל פולישוק-בלוך: אני לא צריכה שתסביר לי מה זה בית לוחם.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להתקדם.

מל פולישוק-בלוך: אני שואלת שאלה לעניין הזה: המבקר אומר שבתוכנית העבודה שלכם, בתקצוב, אתם לא מתקצבים את הסבסוד בצורה ברורה, שקופה ונכונה.

מל פולישוק-בלוך: זאת השאלה.

מל פולישוק-בלוך: לא שהוא אומר שאתם לא צריכים לסבסד.

אבשלום אייזנברג: יש הרגשה שכשמתחילים את השנה בגירעון ,לא כל כך מקפידים על מה שהולך עם הכסף, זה גם סמנטיקה, גם מקצועיות וגם בקרה נאותה.

מל פולישוק-בלוך: זה תמיד היה כך?

אבשלום אייזנברג: אני יודע על השנים האחרונות.

 משה (מוץ) מטלון: ראשית, זה תמיד היה כך.

 משה (מוץ) מטלון: שנית, על העניין הזה ישיב מנכ"ל הארגון, שגם היה מנהל הכספים שנים רבות.

 משה (מוץ) מטלון: אני רוצה להמשיך.

 משה (מוץ) מטלון: אני עובר לבית קיי.

 משה (מוץ) מטלון: היה לנו שם הסכם חכירה ל-49 שנים.

 משה (מוץ) מטלון: אנחנו ערים למצב הגירעוני של בית קיי.

 משה (מוץ) מטלון: עמדנו בפני דילמה גדולה, אבל לפני כן ההסכם עם המינהל עמד לפקוע, 49 השנים נגמרו.

 משה (מוץ) מטלון: היה כתוב בהסכם "49 שנים ולא יותר".

 משה (מוץ) מטלון: בדיונים פנימיים החלטנו לא לגעת בבית קיי ולא לעשות תוכניות עד הארכת ההסכם עם המינהל.

 משה (מוץ) מטלון: היו רצונות גדולים מאוד מטעם המינהל לא להמשיך את ההסכם.

 משה (מוץ) מטלון: היינו מאבדים פה נכס.

 משה (מוץ) מטלון: חבר הכנסת אורלב יודע, כמי שנפצע במלחמת ששת הימים, מה שווה בית קיי לנכים.

זבולון אורלב: שלושה חודשים הייתי שם.

מל פולישוק-בלוך: כמה נכים מגיעים לשם בשנה?

 משה (מוץ) מטלון: בדיוק את זה אני רוצה להסביר.

 משה (מוץ) מטלון: ניהלנו משאומתן ארוך ומייגע עם המינהל, ורק לאחרונה הגענו להסכם חכירה, ל-49 שנים נוספות, מחודש, חתום.

אבשלום אייזנברג: יש?

אבשלום אייזנברג: אמרתם שזה יהיה עוד יומיים.

 משה (מוץ) מטלון: חתום.

 משה (מוץ) מטלון: יש הסכם.

 משה (מוץ) מטלון: חידשנו את הוועדה, לקחנו חברה חיצונית – קיבלנו הצעות מחיר, אגב – והיא תיתן לנו את כל המרכיבים.

מל פולישוק-בלוך: למה לא לקבל הצעות על כל הדברים?

 משה (מוץ) מטלון: אנחנו מקבלים על הכול, וגם לזה נתייחס, נוכיח.

מל פולישוק-בלוך: המבקר אומר אחרת.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת לסיים בדקות הקרובות.

 משה (מוץ) מטלון: עוד לא נגעתי בקצה של הדברים.

 משה (מוץ) מטלון: הוועדה חידשה את פעילותה, לקחנו חברה חיצונית, היא תגיש לנו את המלצותיה.

 משה (מוץ) מטלון: זה עניין אחד.

 משה (מוץ) מטלון: בית קיי לא חודש עם השנים.

 משה (מוץ) מטלון: נפתחו בתי מלון גדולים שעובדים עם הפניות של משרד הביטחון, ונוצרה תחרות קשה.

 משה (מוץ) מטלון: לאדם יש אפשרות ללכת מלון ארבעה או חמישה כוכבים.

מל פולישוק-בלוך: למה אתם מתעקשים להחזיק את בית קיי?

מל פולישוק-בלוך: משה מטלון: אנחנו לא מתעקשים.

מל פולישוק-בלוך: נקבל את הצעות החברה החיצונית.

מל פולישוק-בלוך: מה שנותר הוא שהאוכלוסייה שמשתמשת בבית קיי היא האוכלוסייה החלשה ביותר שלנו מבחינה סוציו-אקונומית, ולה אני מחויב יותר מאשר לחזקים – סליחה, אני מוכן להגן על זה בכל בית משפט.

מל פולישוק-בלוך: יש משהו בשירותים של בית קיי שאי-אפשר למצוא במקום אחר?

מל פולישוק-בלוך: את המחיר אפשר לסבסד, וזה יהיה לך זול יותר.

מל פולישוק-בלוך: יש משהו בשירותים שלו שלא מוצאים במקום אחר?

 משה (מוץ) מטלון: הוא מותאם, הוא נגיש, יש בו בריכה מקורה מחוממת ובריכה פתוחה.

 משה (מוץ) מטלון: הוא יודע לתת שירותים שמלון רגיל לא נותן.

 משה (מוץ) מטלון: נכון שהוא מיושן.

מל פולישוק-בלוך: אולי אחרי 50 שנה שלא חידשו אותו, ואם רק הנכה המסכן יכול להגיע לשם, אולי אתה מזיק לנכה כשאתה שולח אותו לשם?

 משה (מוץ) מטלון: חידשו אותו עם השנים.

 משה (מוץ) מטלון: אני לא שולח את הנכה לשם, הוא הולך על דעת עצמו.

 משה (מוץ) מטלון: החברה ששכרנו תציע חלופות.

 משה (מוץ) מטלון: אם הוועד הארצי של ארגון נכי צה"ל יגיע למסקנה שצריך לסגור את בית בית קיי – אני הולך לקיצוניות הזאת – אני צריך לדאוג לאוכלוסייה, ונמצא את הדרך לדאוג לה.

מל פולישוק-בלוך: אם צריך להשקיע כספים רבים מאוד ב"בית קיי", שווה לסבסד ולתת שהייה במקומות אחרים.

מל פולישוק-בלוך: היום כל מלון צריך להיות בעל נגישות לנכים.

יצחק הומינר: לא באותה מידה.

 משה (מוץ) מטלון: זאת אחת החלופות שדיברנו עליה: לסבסד את קבוצת הנכים הקבועה שמגיעה לבית קיי.

מל פולישוק-בלוך: מתי תדעו מה המצב?

 משה (מוץ) מטלון: עד שלושה חודשים, זאת ההתחייבות של החברה לגבי הגשת מסקנות והמלצות.

 משה (מוץ) מטלון: עוד משפט: שינינו את התקנון, אנחנו עובדים על הנהלים.

 משה (מוץ) מטלון: שינינו את שני התקנונים, גם של הקרן וגם של הארגון.

מל פולישוק-בלוך: בעקבות הביקורת.

מל פולישוק-בלוך: משה מטלון: גם, בוודאי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו גם עובדים על נהלים חדשים, ואני מקווה שזה יסתיים.

מל פולישוק-בלוך: חכרנו סיוע חיצוני בעניין השינוי המבני של ארגון נכי צה"ל, גם מה שלגבי כוח-אדם.

מל פולישוק-בלוך: ישבנו לישיבות סיכום, ונביא את השינוי המבני לאחת מישיבות הוועד הארצי הקרוב.

מל פולישוק-בלוך: תודה על ההקשבה.

מל פולישוק-בלוך: יופי.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

מל פולישוק-בלוך: נשמע את המנכ"ל.

קובי כספי: קודם כול, לנושא הגירעונות: יש ויכוח מהותי, ומטבע הדברים אני חושב שההשקפה שלנו היא הנכונה.

קובי כספי: כשלוקחים תקציב של בית לוחם ומראש אומרים שחלק מהמימון שלו הוא מקור חיצוני ששמו "קרן נכי צה"ל", באותו רגע התקציב מאוזן.

קובי כספי: מביאים זאת בחשבון.

מל פולישוק-בלוך: נכון, השאלה איך הצגתם את זה.

קובי כספי: מהתקציב המאוזן כפי שהוגש, כולל תמיכת קרן נכי צה"ל, לא היתה חריגה.

קובי כספי: אני בודק את התקציבים מהשנה האחרונה, זה היה 101% או 99%.

קובי כספי: רו"ח נועם כאן.

קובי כספי: אלו המספרים.

אבשלום אייזנברג: לא בדקנו את השנה האחרונה.

מל פולישוק-בלוך: כמה זמן אתה בתפקיד?

מל פולישוק-בלוך: משה מטלון: שנה, אבל הוא היה מנהל כספים, הוא רואה חשבון.

קובי כספי: בשנת 2006 אנחנו מיועדים לסבסד את בתי הלוחם ב-24 מיליון ש"ח.

קובי כספי: מדברים על ההון הגדול.

קובי כספי: מה אם מחר ארצות-הברית אומרת שאין להוציא יותר כסף מארצות-הברית?

קובי כספי: לכן כל הנושא של הקמת קרן ההחזקות, 50 מליון ש"ח, הוצג בפניכם.

קובי כספי: המטרה היא שאחר כך, כשהכספים יגדלו, נעבה את הקרן הזאת.

קובי כספי: כל זה מתוך הדאגה לעתיד.

קובי כספי: המספרים שמר מטלון ציין לגבי הקמת שני בתי לוחם הם עלות של 12 מיליון דולר האחד – ובמספרים פשוטים זה קרוב ל-120 מיליון ש"ח.

קובי כספי: ההחלטה היא שעד שלא מגייסים חצי מהסכום לא מתחילים לבנות כל בית לוחם בפני עצמו.

קובי כספי: אם צריך מימן ביניים או מימון מלא מהקרן, 60 מיליון ש"ח – כל בר-דעת מבין שהעודפים לכאורה נועדו אך ורק לשימוש מטרת נכי צה"ל.

מל פולישוק-בלוך: אני שומעת שלארגון יש 170 מיליון ש"ח נכסים פיננסיים.

מל פולישוק-בלוך: קובי כספי: זה 120 מיליון ש"ח לדעתי.

אבשלום אייזנברג: זה נתון שמסרתם לנו.

 משה (מוץ) מטלון: נבקש מהמדינה את מה שחסר כדי להגיע ל-170 מיליון ש"ח.

מל פולישוק-בלוך: מה זה כולל?

קובי כספי: כרגע, גם בעקבות הביקורת אבל גם בעקבות דיונים פנימיים קודם לכן, לקחנו 50 מיליון ש"ח וצבענו את הכסף.

קובי כספי: קבענו שזו קרן החזקות, שאי-אפשר להוציא ממנה אלא להחזקת בתי הלוחם.

קובי כספי: זה 50 מיליון ש"ח מתוך 120 מיליון ש"ח.

קובי כספי: יש סכום נוסף, שאני לא אומר שהוא צבוע כדי לדייק, אבל אם יש אישור של הוועד הארצי להקים שני בתי לוחם בעלות של 120 מיליון ש"ח, והמטרה היא לגייס לפחות חצי מהכסף בכספים חדשים מחוץ-לארץ – אנחנו משריינים כרגע סכום של כ-60 מיליון ש"ח.

קובי כספי: אם ירווח ונקבל יותר תרומות, אולי נגדיל את קרן ההחזקות – לא אגיד דברים שהם לא מדויקים.

קובי כספי: נדבר במספרים של בני אדם:

קובי כספי: גם אם יש 100 מיליון ש"ח בקרן החזקות, וזה נשמע מספר מדהים, הרי ש-5% ריבית ריאלית לעתיד, כמו כל אדם בר דעת שעושה לו חיסכון לטווח ארוך – זה 5 מיליון ש"ח.

קובי כספי: בכל שנה אנחנו תומכים בבתי הלוחם הקיימים ב-24 מיליון ש"ח.

קובי כספי: אנחנו בהחלט זקוקים לביטחון הכלכלי הזה.

קובי כספי: אם לא היינו נוהגים כך זה היה חוסר אחריות מצד הארגון.

קובי כספי: אי-אפשר להגיד שלא לגייס עוד תרומות, שיש יותר מדי.

מל פולישוק-בלוך: חלילה.

מל פולישוק-בלוך: אם יש לכם תוכנית עבודה שלפיה בגיוס התרומות תצליחו לשמור על רמת הכספים הזאת, אין בעיה.

קובי כספי: זה לא כך, בשנתיים האחרונות.

מל פולישוק-בלוך: זה יורד?

קובי כספי: ב-2006, בתקציב שמוגש עכשיו, יש מיליון דולר גירעון תפעולי.

מל פולישוק-בלוך: זה בדיוק מה שהמבקר אמר.

מל פולישוק-בלוך: קובי כספי: אכן אוכלים את קרן.

מל פולישוק-בלוך: היא לא קרן ערטילאית, היא נועדה למטרות האלה.

אבשלום אייזנברג: אז אולי להתייעל בבית הלוחם?

תמר חיימוביץ: איך?

תמר חיימוביץ: לתת פחות שירותים?

 משה (מוץ) מטלון: אני אקח את הפיזיותרפיסט הטוב ביותר, את המדריכים הטובים ביותר.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לעשות סדר.

מל פולישוק-בלוך: למה אנחנו מקיימים את הדיון?

מל פולישוק-בלוך: המבקר אומר שיש גירעון תפעולי, כך עולה מדבריו.

מל פולישוק-בלוך: אתם אומרים שזה נכון, ושיש לכם צרכים.

מל פולישוק-בלוך: למה צריך לתוכנית עבודה?

מל פולישוק-בלוך: לא בשביל המבקר, אלא בשביל עצמכם, בשביל הנכים, כדי שגם ב-50 השנה הבאות תמשיכו לחזק אותם.

מל פולישוק-בלוך: אם אתם לא עושים תוכנית עבודה, לא עובדים לפי תקציב ורק אומרים "יהיה טוב",

 משה (מוץ) מטלון: זה לא המצב.

מל פולישוק-בלוך: אתם שותפים, אתה לא צריך אותי כדי להגיד לך שאתה צריך לדעת באיזה חשבון אתה חי.

מל פולישוק-בלוך: יש לך ניסיון יותר ממני.

קובי כספי: עובדים על תוכנית רב-שנתית, כולל תוכניות אב בשלושת בתי הלוחם.

מל פולישוק-בלוך: המבקר אמר שזה אחרת.

אבשלום אייזנברג: בתקופה שאנחנו בדקנו לא היו תוכניות.

אבשלום אייזנברג: אני מניח שעכשיו עובדים על זה.

אבשלום אייזנברג: משה מטלון: אנחנו עושים תוכניות אב, אתה יודע את זה.

אבשלום אייזנברג: אנחנו חלוקים בעניין הזה.

אבשלום אייזנברג: לא הוכחתם לנו.

אבשלום אייזנברג: לא אכנס עכשיו לכל מערכת ההוכחות שיש לי.

אבשלום אייזנברג: גם תוכניות אב לא היו לכם.

אבשלום אייזנברג: תוכנית זה גם שורה: מה עושים, מי עושה, כמה כסף.

אבשלום אייזנברג: לא ראינו אצלכם שום דבר בסגנון הזה.

אבשלום אייזנברג: קובי כספי: אנחנו מקבלים את זה , עובדים על תוכניות אב רב שנתיות.

 משה (מוץ) מטלון: לכן ביקשנו תוכניות אב, עובדים על-פי זה.

מל פולישוק-בלוך: אני רואה שיש כאן הסכמה רחבה.

מל פולישוק-בלוך: יש מישהו מהאנשים שבאו, שאינם בעלי תפקיד מסוים?

 משה (מוץ) מטלון: אולי נשמע את היועץ המשפטי?

מל פולישוק-בלוך: אחר כך תשלים, אם יחסר.

מלכיאל פרומקין: קודם כול, אנחנו הגענו לכאן כדי לחזק את מר מטלון.

 משה (מוץ) מטלון: לא ידעתי שהם באים.

מלכיאל פרומקין: אבל למעשה באנו מסיבה נוספת, בכל הכבוד לארגון נכי צה"ל.

מלכיאל פרומקין: אנחנו, רובנו, הלומי קרב.

מלכיאל פרומקין: עד היום הארגון הזה לא עשה כלום.

מלכיאל פרומקין: בחודש אוגוסט היה מפגש ראשוני.

מלכיאל פרומקין: עם האנשים שיושבים כאן, אני רוצה מילה של מר מטלון שזה באמת ימשיך הלאה.

זבולון אורלב: יש חוק חדש בנושא זה.

מלכיאל פרומקין: יש פה איש שהוא מבוגר מאבא שלי, הוא נכה צה"ל מ-1948.

מלכיאל פרומקין: עד היום לא עשו עבורו כלום.

מלכיאל פרומקין: הלומי הקרב.

מלכיאל פרומקין: אני מצטט את קודמו של מר מטלון, הוא אמר שהלומי הקרב הם משוגעים.

 משה (מוץ) מטלון: אבל מה אני אומר?

 משה (מוץ) מטלון: לא הקודם.

מלכיאל פרומקין: הוא אומר שהוא ששם לו השנה למטרה.

מלכיאל פרומקין: משה מטלון: לא השנה, כמה שנים.

מלכיאל פרומקין: קרבינסקי, אתה יותר ותיק ממנו, כמה שנים אתם על סדר היום אצלי?

מל פולישוק-בלוך: לא על סדר היום – מה עשיתם?

מל פולישוק-בלוך: תגיד מה.

 משה (מוץ) מטלון: קודם כול, דאגנו להם להטבות ייחודיות.

יצחק הומינר: פעולות מול משרד הביטחון.

 משה (מוץ) מטלון: דאגנו להם לקייטנות לילדים בחודשי הקיץ.

 משה (מוץ) מטלון: דאגנו להם ואנחנו תומכים בפעילות של מועדוני השיקום שלהם, בכסף מקרן נכי צה"ל.

 משה (מוץ) מטלון: אנחנו מעבירים לשם כסף.

מל פולישוק-בלוך: מה אתם רוצים שייעשה בשבילכם ואתם חושבים שעדיין לא נעשה?

 משה (מוץ) מטלון: רק רגע, מלכיאל.

 משה (מוץ) מטלון: קיימנו דיון רחב מאוד, עם כל הצוות הרפואי של משרד הביטחון, כולל פסיכיאטרים שמטפלים בנושא של פוסט טראומה.

 משה (מוץ) מטלון: זה היה רק לאחרונה.

 משה (מוץ) מטלון: בדרישה שלנו, הוקצה במשרד הביטחון כסף גדול לעבודת מחקר, שיוצאת לפועל בקרוב, בכל הנושא של הנכים הפוסט-טראומטיים.

 משה (מוץ) מטלון: רק לאחרונה הגיע סכום כסף נוסף מאחת הקרנות של המדינה.

מל פולישוק-בלוך: כמה?

 משה (מוץ) מטלון: אני לא יודע, אני לא רוצה להטעות את הוועדה.

 משה (מוץ) מטלון: זה למשרד הביטחון, לא אלינו.

 משה (מוץ) מטלון: אני יודע ודאגתי: פרופ' אורי קיבל כבר את ההודעה ממשרד הביטחון, ושם נכנסים לעבודת עומק גם בפן הרפואי.

 משה (מוץ) מטלון: אני רוצה לומר שמי שהעלה לסדר היום את נושא הפוסט-טראומטיים בארגון נכי צה"ל זה עבדכם הנאמן.

 משה (מוץ) מטלון: בדקתי תיקים מול אנשים.

מל פולישוק-בלוך: תעצור כאן.

מל פולישוק-בלוך: מה אתם צריכים עוד, שעוד לא נעשה.

מל פולישוק-בלוך: למה אתה מרגיש שהארגון לא נותן לכם כל מה שאתם רוצים?

מלכיאל פרומקין: אני חייב לציין: אני קטוע רגל ממלחמת יום כיפור.

מלכיאל פרומקין: את המסגרת של הלומי הקרב הכרתי רק לפני שלוש שנים.

מלכיאל פרומקין: הוכרתי כהלום קרב רק אז.

מלכיאל פרומקין: לא ידעתי שאני כזה.

מלכיאל פרומקין: זו פגיעה באינטליגנציה.

מלכיאל פרומקין: יש מחלות נלוות, למשל ענייני שיניים, ואז מגיעים, ונתקלים בתגובות של המערכת.

מלכיאל פרומקין: אני לא בא בתלונות אליו, אבל המערכת עצמה, היא אפס.

 משה (מוץ) מטלון: דאגתי שתקבלו טיפול שיניים מלא.

מלכיאל פרומקין: תן לי שנייה אחת.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו נשמע את מר פרומקין.

מלכיאל פרומקין: האדם בשטח לא יודע את זה.

מלכיאל פרומקין: יש לו פסיכיאטר, נחמד.

מלכיאל פרומקין: לבת הזוג שלי יש טיפול פסיכיאטרי מעולה.

מלכיאל פרומקין: אבל יש דברים פשוטים, של כסף: הוצאות חשמל גדולות יותר.

מלכיאל פרומקין: רכב – זה לא המקום פה.

מלכיאל פרומקין: האנשים בשטח רוצים לראות שורה תחתונה.

מלכיאל פרומקין: לכן באנו לפה, לתמוך בך, ובמקום כלשהו לדאוג שלא תפשל.

מלכיאל פרומקין: כי מילים הן לא כסף.

מל פולישוק-בלוך: הכנתם לו רשימה של דברים שאתם צריכים?

מלכיאל פרומקין: כן, יש לו רשימה.

מלכיאל פרומקין: היתה פגישה עם ד"ר דולפין, ומשום מה מר מטלון לא היה.

 משה (מוץ) מטלון: היה העוזר שלי.

מלכיאל פרומקין: יש הבטחה מד"ר דולפין שתהיה לנו פגישה עם ראש אגף השיקום.

מל פולישוק-בלוך: לפני כמה ימים קיימנו דיון עם ד"ר דולפין.

מל פולישוק-בלוך: בישיבה הקודמת שעסקה בנכי צה"ל הובא בחור צעיר בכיסא גלגלים, והנושא שלו עלה כדוגמה – אבל זה לא היה רק לגביו.

מל פולישוק-בלוך: בעקבות זה, לפני שבוע, קיימתי דיון – לא ישיבה פורמלית – כדי לנסות לעזור אישית בנושא הזה.

מלכיאל פרומקין: אני מקווה שיהיו מעשים, לא מילים.

מל פולישוק-בלוך: נבקש ממי שיהיה יושב-ראש הוועדה הבא, אולי מי מאתנו ואולי מישהו אחר, לקיים דיון ספציפי על הלומי קרב ועל ההתייחסות של משרד הביטחון, מחלקת השיקום, בעזרת ארגון נכי צה"ל, לנושא הספציפי הזה.

מל פולישוק-בלוך: יש גם חוק שעבר השנה.

זבולון אורלב: זה חוק שאני שותף לו, הוא בתהליכים.

מל פולישוק-בלוך: צריך לראות איך מיישמים אותו.

מל פולישוק-בלוך: החוק הוא נייר, צריך לראות איך מיישמים אותו.

מל פולישוק-בלוך: לשם כך נעשה ישיבה ספציפית בנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: עוד מישהו רוצה להגיב בקיצור?

 משה (מוץ) מטלון: נשתתף בשמחה.

אריאל מרקוביץ: אני חבר מועצה של הארגון מחיפה.

אריאל מרקוביץ: בבתי הלוחם בחיפה לוקחים הרבה כסף על החוגים, גם למשפחה וגם לנכים.

אריאל מרקוביץ: אני לא יודע איך זה בתל-אביב או בירושלים.

אריאל מרקוביץ: למשל חוג פיסול או קרמיקה עולה מאות שקלים, וזה לא כולל חומרים.

זבולון אורלב: אתה רואה, אחרי כל זה עוד יש גירעון.

מל פולישוק-בלוך: הביקורת שלנו היא שהם לא עושים חשבון נכון.

מל פולישוק-בלוך: הביקורת שלך היא שהם לוקחים יותר מדי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא באים להחליף את הארגון.

קובי כספי: אנחנו נותנים 20% הנחה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים להגיד להם שיעשו חשבון נכון:

מל פולישוק-בלוך: מצד אחד שלא יהיה גירעון, כדי שגם בעוד שלוש שנים או עשר שנים יוכלו לטפל בך ובחבריך; מצד שני יש לדאוג שכל הכסף יגיע לאנשים שצריכים לקבל את הטיפול ויהיו מה שפחות בזבוזים על מינהלה או על דברים שלא צריך, אולי על מכרזים שהם לא מספיק בדוקים – וחלק מהליקויים שלכם הם שלא בדקתם די הצעות מחיר לרכש.

מל פולישוק-בלוך: כלומר, צריך למנוע את הבזבוזים כדי שבסופו של חשבון יוכלו לתת לך את החוגים ואת הצרכים הכי טוב שאפשר והכי זול שאפשר.

מל פולישוק-בלוך: זאת מטרת הביקורת.

 משה (מוץ) מטלון: עם המדריך הכי טוב.

מל פולישוק-בלוך: נשמע את מר קרבינסקי.

 משה (מוץ) מטלון: גם היועץ המשפטי ביקש.

 משה (מוץ) מטלון: משפט אחד.

מל פולישוק-בלוך: ככל שיהיה לנו זמן.

מל פולישוק-בלוך: בבקשה, אדוני, יותר חשוב לנו לשמוע אותך, בלי לפגוע באף אחד.

מל פולישוק-בלוך: שמעון קרבינסקי: שמי שמעון קרבינסקי, אני מהוותיקים בארגון הזה, אני כבר מגרד את שנת התשעים לחיי.

מל פולישוק-בלוך: אמר חברי שבאנו לתמוך.

מל פולישוק-בלוך: נכון, מפני שהארגון הזה עושה דברים גדולים.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה עוד לא הכול.

מל פולישוק-בלוך: צריך לזכור שלארגון יש גם צד שני, משרד הביטחון.

מל פולישוק-בלוך: לא כל מה שהוא רוצה הוא יכול לקבל.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו תמיד חושבים שאנחנו מקופחים, והטענות צודקות.

מל פולישוק-בלוך: הנה אחת הבעיות שהזכיר מר מטלון: ועדות רפואיות.

מל פולישוק-בלוך: הן מקפחות בצורה נוראית את ציבור הנכים.

מל פולישוק-בלוך: זה לא מוסד של הארגון, זה מוסד שהארגון נלחם בו – עד היום ללא הצלחה או בהצלחות חלקיות.

 משה (מוץ) מטלון: זכינו בבג"ץ.

שמעון קרבינסקי: הסדר הזה של הוועדות, עורכת דין מסוימת קראה להן "ועדות רשע".

מל פולישוק-בלוך: דיברנו על זה רבות פה, ונמשיך לדבר.

מל פולישוק-בלוך: אני שותפה לגישה שלך ולדעה שלך.

מל פולישוק-בלוך: נציג משרד הביטחון רוצה להגיב?

עזרא סרי: לא באתי להגיב על הנושאים האלה, לא התכוננתי לדבר על נושאים אחרים חוץ מתעסוקה.

מל פולישוק-בלוך: אם כך, בגלל קוצר הזמן, ויש לנו חקיקה עכשיו – זה יום לחוץ – נסיים.

מל פולישוק-בלוך: היה לי חשוב מאוד לקיים את הדיון הזה לפני שהכנסת מתפזרת, לכן התעקשתי שזה יהיה היום, אף-על-פי שזה בסד זמנים לחוץ.

מל פולישוק-בלוך: אחרי שחבר הכנסת אורלב ילך אני מוכנה לשמוע עוד, אם מישהו רוצה להתבטא.

זבולון אורלב: הבנתי את הרמז.

מל פולישוק-בלוך: אני לא רוצה שתרגיש לחוץ.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שאנחנו צריכים לקיים כאן דיון על החיבור בנושא השיקומי, ולא להרפות מהעניין הזה.

מל פולישוק-בלוך: צריך לדרוש קיום של ישיבה בנושא הוועדות הרפואיות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו שומעים הרבה תלונות בכיוון הזה, אפילו על יחס מבזה ומשפיל לפעמים.

מל פולישוק-בלוך: יש הרבה חוסר אמון של חלק מהאנשים.

מל פולישוק-בלוך: כל הנושא הזה דורש דיון.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מבקשים ממבקר המדינה לבדוק את ההתנהלות של הוועדות הרפואיות באגף שיקום נכים.

מל פולישוק-בלוך: כבר היו ביקורות בעבר, אבל מה שצריך לבדוק מחדש צריך.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מאוד מבקשים שתבדקו את הנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים התייחסות מיוחדת להלומי קרב, כנושא בפני עצמו.

מל פולישוק-בלוך: נכון שבשנים האחרונות יש יותר התייחסות אבל אנחנו רוצים לראות בעין של מבקר מה באמת הרשויות עשו בפועל לטובת הלומי הקרב, מעבר לדיבורים.

מל פולישוק-בלוך: זה כולל את אופן היישום של החוק החדש, שעבר בכנסת השנה או בשנה שעברה.

מל פולישוק-בלוך: זה חוק חדש, צריך לראות את היישום שלו.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו גם צריכים לקיים דיון ספציפי בנושא של הפניית עובדים ובכל הנושא של השמה תעסוקתית לנכי צה"ל.

מל פולישוק-בלוך: שוב, ארגון נכי צה"ל הוא השותף הבכיר להובלת העניין, אבל הביקורת צריכה להיות מופנית לגורמי הממשל.

מל פולישוק-בלוך: נשמח לשמוע בישיבה מיוחדת את התגובה לנושא הביקורת ומה מתכננים או עושים בעניין הזה.

עזרא סרי: עם הארגון.

מל פולישוק-בלוך: כולנו באותה סירה, אנחנו לא נגד.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו בעד, כדי שלנכי צה"ל יהיה הכי טוב שאפשר.

מל פולישוק-בלוך: אילו אפשר היה לדאוג שלא יהיו נכים בצה"ל, היה פי אלף טוב יותר.

מל פולישוק-בלוך: צריך לדאוג שהעמותה שלכם לא תגדל.

 משה (מוץ) מטלון: זאת הברכה שלנו בכל ערב ראש השנה.

יוסי לוי: יש שלושה דברים שצריך להדגיש.

יוסי לוי: ראשית, העניין הפרופורציונלי:

יוסי לוי: המדינה תומכת ב-4 מיליון ש"ח.

יוסי לוי: אם היא לא היתה תומכת, היא היתה צריכה לתת את השירותים האלה.

יוסי לוי: אנחנו יותר בגדר ספקים למשרד הביטחון מאשר מקבלי תמיכות.

יוסי לוי: העמדה המשפטית שלי מלפני שמונה שנים היתה שאיננו כפופים למבקר.

יוסי לוי: אבל חשבנו שמכל מלמדינו השכלנו, ולכן אנחנו בעד ביקורת של המדינה.

יוסי לוי: לכן צריך להכניס את זה לפרופורציה.

יוסי לוי: אנחנו לא גוף נתמך, אנחנו עמותה פרטית.

מל פולישוק-בלוך: זה ברור, אתה צודק, אמרנו את זה.

מל פולישוק-בלוך: הנושא השני?

יוסי לוי: שנית, חלק ניכר מאוד מתמיכות ומהתרומות שלנו הן מארצות-הברית.

יוסי לוי: יש שם סעיף וחשוב שרשם העמותות ילמד אותו, שקוראים לו c3501 ב-IRC.

יוסי לוי: הוא גורם לפיקוח על עמותות אמריקניות שמעבירות כספים לגורמי חוץ.

יוסי לוי: יש על זה פיקוח קשוח מאוד.

יוסי לוי: תמיד יש סכנה שיום אחד יאסרו על עמותות אמריקניות להעביר תמיכה לגורמי חוץ.

יוסי לוי: זה מדיר שינה מחברי הוועד הארצי של ארגון נכי צה"ל.

מל פולישוק-בלוך: למה שזה יקרה?

מל פולישוק-בלוך: הרי אתם לא גוף טרור.

יוסי לוי: זה נוגע לכל העמותות האמריקניות.

יוסי לוי: יש ביקורת חריפה בקונגרס האמריקני על כך שמשלם המסים האמריקני מממן פעילויות של מי שאינם משלמי מסים.

יצחק הומינר: אנשים מקבלים שם פטור ממס על מה שהם נותנים לישראל.

יצחק הומינר: יוסי לוי: יש סכנה גדולה מאוד מעמותות הידידים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יודעים את זה, זה לא דבר חדש.

יוסי לוי: אז אם יודעים את זה, צריך להכניס את זה לביקורת, כי ביום סגריר נצטרך את הקרן הזאת.

יוסי לוי: זה סימן שלא יודעים את זה.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מבינה את ההערה.

מל פולישוק-בלוך: הביקורת לא אמרה שלא צריכה להיות לכם קרן.

יוסי לוי: הביקורת של רשם העמותות היתה שיש לנו יותר מדי כסף.

מל פולישוק-בלוך: לא כך הבנתי את דברי הביקורת.

יוסי לוי: שלישית, בית קיי: אחד הדברים שגרמו לכך שההסכם עם מינהל מקרקעי ישראל נחתם אחרי הרבה זמן הוא שרצינו להכניס אפשרות לשכן במקום בני נוער ומורים וכד', כדי לחזק כלכלית את המקום וכדי לאפשר מקום נוסף לגורמים שהפרוטה אינה מצויה בכיסם.

יוסי לוי: לא הצלחנו.

יוסי לוי: מינהל מקרקעי ישראל עומד על כך שבית קיי יהיה רק לנכים.

יוסי לוי: גמרנו את שלוש שנות ההתדיינות לצורך החתימה על ההסכם, ועכשיו צריך להתפנות ולראות איך עושים משהו עם המינהל שיאפשר לחזק כלכלית את המקום.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: הדברים שנאמרו היום נאמרים מכל הלב, יותר עם הלב מאשר עם כל איבר אחר בגוף.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה שתבינו: אני חושבת שאין חבר כנסת אחד שלא חושב כמוני בנושא הזה, בכל הבית הזה.

מל פולישוק-בלוך: לא סתם יש כאן

מל פולישוק-בלוך: כל כך הרבה דיונים בנושא, לא רק בוועדה הזאת.

מל פולישוק-בלוך: באמת אכפת לנו ממי שנתנו מגופם, ונושאים את הפצע כל חייהם.

מל פולישוק-בלוך: אתם בידיים טובות.

מל פולישוק-בלוך: עם זאת, אנחנו צריכים לדרוש, יחד, מהמערכת השלטונית – ומר סרי הוא הנציג היחידי שלה כאן, אין כאן מישהו מהאוצר, או הוא היה והלך – הקריאה המשותפת לנו צריכה להיות שיותר תשומת לב, גם תקציבית, תינתן לנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: אבל משום שמדובר בתקציבים כל כך גדולים, זה מחייב אותנו לנהוג במשנה זהירות בכל אגורה שמוציאים,שהיא תגיע אך ורק ליעדה, בלי שום בזבוז בדרך, ממש שום בזבוז.

מל פולישוק-בלוך: לכן בעיני אתם גוף ציבורי בעצם – אף-על-פי שמשפטית אתם עמותה פרטית.

מל פולישוק-בלוך: אני מדברת על הצד המהותי של ההגדרה, לא על הצד המשפטי.

מל פולישוק-בלוך: החובה שלכם היא לדאוג שתעשו זאת.

מל פולישוק-בלוך: אני משוכנעת שאתם משתדלים לעשות את זה, אבל אתם צריכים להסתכל על כל אגורה שאתם מוציאים בעיניים האלה, ולהסתכל על הביקורת של אנשי המבקר כעל חלק מהניהול הנכון של המערכת שלכם.

מל פולישוק-בלוך: משה מטלון: ציינתי זאת בדברי, גם כלפי רשם העמותות וגם כלפי מבקר המדינה.

מל פולישוק-בלוך: לכן אני מברכת אתכם על כל תיקון של הליקוי.

מל פולישוק-בלוך: תמשיכו כך.

מל פולישוק-בלוך: אנשי המבקר ימשיכו ויעבדו.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

קובי כספי: אני מבקש שהמכתב שלנו יהיה חלק מהפרוטוקול.

מל פולישוק-בלוך: כל ההערות שלכם נכתבו.

מל פולישוק-בלוך: תודה.